ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року

м.Суми

Справа №587/2703/18

Провадження № 22-ц/816/318/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Криворотенка В.І., Левченко Т.А.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Тетяна Іванівна,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_6

на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2018 року у складі судді Черних О.М., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 у якій просила встановити факт того, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги мотивувала тим, що з початку 2003 року до січня 2004 року проживала з ОСОБА_7 однією сім'єю, та через неприязнь його батьків вони розлучились. 04 березня 2004 року вона народила двох доньок - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, батьком яких є ОСОБА_7 Оскільки вони не перебували у зареєстрованому у шлюбі по-батькові дітей було записано з її слів. ОСОБА_7 постійно спілкувався з доньками, робив їм подарунки. 24 грудня 2015 року ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, відповідачем у справі. Після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, відкрилась спадщина, яку, за відсутності заповіту, повинні успадкувати його дружина та його спільні з позивачем діти.

Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2018 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересовані особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Степаненко Т.І., про встановлення факту батьківства, передано до Краснопільського районного суду Сумської області за територіальною підсудністю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції щодо вирішення питання про відкриття позовного провадження.

Доводи скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги, що встановлення даного факту заявлено саме в порядку позовного провадження, оскільки позивач, звертаючись з даними вимогами в інтересах дітей, претендує на частину спадкового майна після смерті ОСОБА_7, тому між нею та дружиною спадкодавця - ОСОБА_4 існує спір про право, тому справа не може розглядатись в порядку окремого провадження. Вказує, що ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 24 жовтня 2018 року у справі окремого провадження за аналогічною заявою ОСОБА_1 у відкритті провадження було відмовлено у зв'язку з наявністю спору про право.

За ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Ухвала суду першої інстанції про передачу справи за позовною заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства до іншого суду мотивована тим, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання, а оскільки ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, справа підсудна Краснопільському районному суду Сумської області.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, щодо родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Проте, суд залишив поза увагою умови, за яких заяви про встановлення фактів можуть розглядатися в порядку окремого провадження.

Так, у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а також, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Підставою звернення ОСОБА_1 до суду з позовом, поданого в інтересах своїх неповнолітніх дочок, є встановлення факту батьківства ОСОБА_7 відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з метою прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_7

Тому у разі задоволення вказаних вимог ОСОБА_1 виникне спір про право між її неповнолітніми дітьми, інтереси яких вона представляє, та, зокрема, ОСОБА_4 - дружиною спадкодавця, яка є спадкоємцем першої черги за законом.

Таким чином, вказані вимоги ОСОБА_1 підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про розгляд даної справи в порядку окремого провадження та направлення справи за територіальною підсудністю відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції та з'ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 30 листопада 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді : О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

Т.А. Левченко