Справа № 640/4436/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді - Сенаторова В.М.,
при секретарі - Явнюк К.Р.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, -
В обґрунтування уточнених позовних вимог ОСОБА_2 вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Також, з метою нормального розвитку дитини та її великого бажання, було витрачено 4800 гри. на заняття у міському аматорському картинг-клубу «Піонер» з червня 2015 року по жовтень 2015 року ( по 1200 грн. позивач сплачувала щомісяця, крім серпня)
Для покращення стану дитини та оздоровлення сина рекомендовано проживання його у сільській місцевості за межами міста. Позивачка разом з сином мешкають за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, с. Ольховка, проз. Заречний, буд. 1.
Син ОСОБА_5 проходив медичне обстеження та лікування в Україні м. Харкові, але всіх квитанцій про сплату послуг та ліків не залишились, тому це підтверджується консультативним висновком лікаря ОСОБА_6 від 17.03.2017 р., консультативним засновком Медичного центру сімейної реабілітації від 11.03.2017 р., психологічним висновком Центру психології та логопедії «Старт» (ФОП ОСОБА_7В.) від 17.11.2016 р., відповіддю головного лікаря ОСОБА_8 Харківської місцевої дитячої поліклініки № 23 на запит адвоката від 17.10.2016 р., випискою №1598 із медичної картки амбулаторного стаціонарного хворого КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня №5», результатами імунологічного дослідження крові №36/9 від 11.05.2017 лабораторії імунореабілітології ІМІ ім. Мечнікова АМН України ОСОБА_4, результатами імунофлюоресцентного дослідження крові від 12.05.2017 лабораторії імунореабілітології МІ ім. Мечнікова АМН України ОСОБА_4, результатами дослідження методом ФА лабораторії імунореабілітології ІМІ ім. Мечнікова АМН України від 17.05.2017 року ОСОБА_4, результатами дослідження панель (алергія) від 19.05.2017 року ОСОБА_4, консультативним висновком медичного центру «Ваш ребенок» (ПП Ясен») від 19.05.2017 року, запрошенням до лікарні «Ассута» Держави Ізраїль від 14.05.2017 р., а також калькуляцією на надання медичних послуг, чеками від 26.04.2016 р. та від 16.05.2016 р. загальною сумою 2351 грн 50 коп.
У зв'язку з виниклими захворюваннями сину ОСОБА_5 рекомендовано було пройти медичне обстеження та курс лікування за межами України, а для його подальшого оздоровлення та профілактики захворювань бажане періодичне перебування на морі.
Медичний центр «Ассута» Держави Ізраїль надав згоду та запрошення на обстеження, лікування та оздоровлення сина (додаю запрошення до лікарні «Ассута» Держави Ізраїль від 24.05.2017 року та підтвердження клініки «Ассута» Держави Ізраїль від 27.08.2017 року про необхідність один раз в три місяці проходити контроль ОСОБА_4 у лікаря ендокринолога та імунолога др. Сомех та проф. Голандер в клініці «Ассута» Держави Ізраїль).
Данні витрати є необхідними, адже дитина потребує належного лікування, оздоровлення та відпочинку.
Позивач вважає, що разом витрачена сума становить 272534 грн. 60 коп. (хоча з понесеними витратами за лікування, обстеження, реабілітацію сина, по яким неможливо надати квитанції, реальна сума додаткових витрат є значно більшою).
Відповідач ніякої участі у додаткових витратах не приймав і не приймає.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, у ході розгляду справи надав заперечення на позов, проти задоволення позовних вимог заперечував, вказав, що додаткові витрати повинні бути викликані особливими обставинами та відповідно доведені.
Суд вислухав представника позивача, оголосив заперечення відповідача, перевірив матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.Від шлюбу мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.
Відповідно до ст.141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно ст. 153 Сімейного Кодексу України батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 157 Сімейного Кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно ст. 11 Закону України від 26.04.2001 №2402-111 «Про охорону дитинства» (надалі - ЗУ №2402-111 ) Батько і Мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.
Відповідно до ст. 15 ЗУ №2402-111 дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч.1 ст.185 СК України - той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, - зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Тобто законом встановлено, що стягнення додаткових витрат має бути викликане особливими обставинами.
В порядку ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Між тим, належні докази того, що дитина серйозно хвора або є калікою, чи має якісь здібності або таланти, які необхідно розвивати, і їх розвиток потребує додаткових витрат, у матеріалах справи відсутні.
Таким чином, на дуку суду, позивачка не надала доказів, які вказували б на необхідність стягнення додаткових витрат, викликані особливими обставинами.
Крім цього, не можуть бути стягненні витрати, які можливе зявляться у майбутньому.
Зазначаючи на необхідності стягнення з відповідача половини понесених ОСОБА_2, додаткових витрат, позивач в обґрунтування цієї вимоги вказує про витрати на оплату «Авторської школи Бойка», зайняття італійською мовою у ТОВ «Центр італійської мови та культури», відвідування картинг-клубу «Піонер», придбання приладдя для дитячого майданчика, витрати на похід в кінотеатр та їжу, а також пальне на заправлення власного автомобіля, для «транспортування» сина до школи.
Вказані витрати не є додатковими в розумінні ст.185 СК України, а як зазначалося вище є «аліментними» витратами, оскільки були спрямовані на отримання загальної середньої освіти, придбання одягу та догляду за ним, придбання їжі, забезпечення дитини розвагами, а також лікування (захворювань які не є серйозними, і не викликані каліцтвом).
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2В, підлягають частковому задоволенню, стягує з відповідача аліменти у сумі 1500 грн. 00 коп. щомісячно на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, починаючи з подачі позовної заяви, тобто 23 березня 2017 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Розмір судових витрат суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України.
Враховуючи, наведене, на підставі ст. ст. 166, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України, керуючись статтями 12, 13, 19, 89, 141, 209 - 210, 258 - 259, 265, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину задовольнити частково.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.
На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення через Київський районний суд міста Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги.
Повний текст рішення виконано 21 березня 2019 року.
Суддя -