Справа № 2-605/2010
Провадження № 4-с/242/8/19
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2018 року м.Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Селидівського міського суду Донецької області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

26.03.2019 р. року заявник звернувся до суду з даною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є отримувачем допомоги з державного соціального страхування по втраті годувальника, що є єдиним джерелом його доходу, при зверненні до Авдіївського ПАТ «Ощадбанк» їй було повідомлено про накладення арешту Авдіївським МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області. 18.03.2019 р. звернулася до відділу ДВС, де дізналася, що 28.10.2016 р. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 52757100 на підстав заяви ВАТ «Кредитпромбанк» в особі ДФ «ВАТ «Кредитпромбанк», виконавчого листа № 2-605/2010, виданого 02.07.2010 р. Ленінським районним судом м.Донецька про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» в особі ДФ ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 30386,78 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 303,87 грн. та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. 28.02.2019 р. було винесено постанову про арешт коштів боржника, в тому числі на кошти державного соціального страхування по втраті годувальника, що знаходились на її картковому рахунку № 3136. Вказані дії державного виконавця суперечать ЗУ «Про виконавче провадження», у звязку з чим просила визнати неправомірною та скасувати постанову, винесену 28.02.2019 р. заступником начальника Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 в частині накладення арешту на рахунок 3136 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 335106 та зобовязати Авдіївський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області повернути мені кошти державного соціального страхування по втраті годувальника, що були списані в рамках виконавчого ВП № 52757100 з рахунку 36 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 335106.

В судове засідання ОСОБА_1не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, судом встановлено наступне.

28.10.2016 р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-605/2010, виданим 02.07.2010 р. Ленінським районним судом м.Донецька про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» в особі ДФ ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 30386,78 грн., а також вират по сплаті судового збору у розмірі 303,87 грн. та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн.(а.с.12).

Постановою заступника начальника відділу Авдіївського МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 28.02.2019 р. було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 335548, р/р 766118 та в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 335106, р/р 3136, 3136 та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с.10-11).

Як вбачається з довідки, пенсія ОСОБА_1 по втраті годувальника перераховується на рахунок № 3136, відкритий у відділенні АТ «Ощадбанк» (а.с.8-9).

Відповідно до ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Так, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням;9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Таким чином, під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ст..48 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Разом з тим, статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно стаття 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Згідно ст..22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України, керуючись принципом верховенства права і беручи до уваги міжнародні стандарти щодо забезпечення прав людини, у своєму Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначив: «Утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов'язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України, а повноваження у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів».

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) визначив, що «… конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і повязану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано» (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини рішення). Відтак, Конституційний Суд України у своїй діяльності стоїть на позиціях соціального захисту громадян України.

Відповідно до ст..447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що державним виконавцем не виконані всі необхідні дії щодо зясування обставин справи, що призвело до накладення арешту на кошти боржника, які отримуються як допомога з державного соціального страхування у звязку із втратою годувальника розрахунковий рахунок № 3136, відкритий у відділенні АТ «Ощадбанк».

При цьому, ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження примусового списання коштів з даного розрахункового рахунку та не зазначено суми, яку було примусово списано.

Таким чином, керуючись принципами справедливості, гуманізму, верховенства права і прямої дії норм Конституції України та з метою недопущення порушення права заявника на соціальний захист суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню в частині скасування арешту, накладеного на кошти боржника, які отримуються як допомога з державного соціального страхування у звязку із втратою годувальника розрахунковий рахунок № 3136, відкритий у відділенні АТ «Ощадбанк».

Керуючись ст.ст.450,451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

СкаргуОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову, винесену 28.02.2019 р. заступником начальника Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 в частині накладення арешту на рахунок 3136 в ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 335106.

В задоволені решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі у 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя