Справа № 750/6844/19
Провадження № 2/750/1713/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2019 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Пишенко М.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,
19.06.2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивачі подали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують, проти заочного розгляду не заперечують.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Азербайджану, на підставі Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (в редакції від 22.09.2011 року), 09.08.2012 року отримав посвідку на тимчасове проживання в Україні серії НОМЕР_1 , після чого звернувся до співвласників вказаного вище житлового будинку з проханням про надання йому права на тимчасову реєстрацію в ньому.
Відповідач 21.08.2012 року був зареєстрований у вказаному вище житловому будинку.
Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 7214 від 17.05.2019 зареєстрованими за адресою АДРЕСА_1 значаться: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 7).
На момент пред`явлення позову відповідач лишається зареєстрованим у належному позивачам будинку, проте там не проживає. Згідно акту про непроживання за місцем реєстрації від 22.05.2019 року ОСОБА_3 не проживає в будинку АДРЕСА_1 з серпня 2012 року (а.с. 10). Втім, всі витрати, пов`язані з утриманням майна, несуть позивачі, зокрема, оплачують за відповідача комунальні послуги.
Згідно зі ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до п.1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивачів належить стягнути судовий збір.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Суддя Л.В. Карапута