____________________________________________________________________________________________________________________
провадження № 2/520/2210/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у одноособовому складі:

суддя Літвінова І.А. (головуючий)

вирішуючи в порядку письмового провадження питання щодо подальшого провадження у цивільній справі № 520/19815/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 12.12.2018 року за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Розгляд справи призначено провести за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику учасників справи. Учасникам справи визначено строк вчинення процесуальних дій з 12.12.2018 по 12.01.2019. Розгляд справи по суті призначено розпочати при наявності процесуальних умов з 14.01.2019 року. В мотивувальній частині ухвали позивачу розяснений порядок подання доказів, та які вимоги закону ним не виконані. Позивача зобовязано надати суду всі докази, на підтвердження зазначених ним у позовній заяві обставин, з додержанням вимог, встановлених статтями 83 та 95 ЦПК України у строк до 12.01.2019 року

Станом на 28.01.2019 року ухвала суду позивачем не виконана, докази у встановленому законом порядку суду не надані, як і дані про держателів їх оригіналів.

Суд, у відповідності до частини першої статті 78 ЦПК України, позбавлений можливості взяти до уваги будь-які докази, що додані до позовної заяви.

До суду не надходило заяв позивача про продовження чи поновлення встановленого судом процесуального строку для вчинення процесуальних дій учасниками справи. Про наявність поважних причин, що перешкоджають позивачу виконати ухвалу суду позивач також не повідомляв.

Суд констатує, що позивач ухвалу суду від 12.12.2018 року не виконав та у встановлені судом строки не надав витребувані у нього докази без поважної причини.

Ухвалою суду від 12.12.2018 року позивач був попереджений, що ненадання суду витребуваних доказів у встановлений строк є підставою для залишення позову без розгляду.

У відповідності до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Суд попереджав учасників судового процесу, що вони зобовязані добросовісно виконувати процесуальні обов'язки, що встановлені чинним ЦПК України та/або покладені на них судом, не зловживати правами та запобігати створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Позивач скористався наданим йому процесуальним правом на власний розсуд, крім того, не виконав обовязки, покладені на нього законом та судом.

У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктом 4 частини третьої статті 43 ЦПК України подання доказів віднесено до обовязків учасників справи.

Пунктом четвертим частини третьої цієї статті також визначений обовязок учасників справи подавати докази в порядку та строки, встановлені законом або судом.

Так, за приписами частини пятої статті 177, частини другої статті 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

В ухвалі від 12.12.2018 року учасникам цивільної справи № 520/19815/18 розяснено, що вимоги щодо подання письмових доказів містяться у статтях 83,95 ЦПК України.

Так, на виконання вимог ч. 2, ч. 4, ч. 5 статті 95 ЦПК України письмові докази повинні подаватись в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Утім, всупереч вимогам закону, жоден з письмових доказів, доданих до позовної заяви ОСОБА_1 не є засвідченим, при цьому позивач не зазначив, оригінали яких з цих доказів наявні у нього, а в яких осіб наявні інші докази, оригінали яких відсутні у позивача.

В матеріалах справи відсутнє письмове повідомлення, що якийсь із доказів не може бути поданий позивачем у встановлений строк чи визначеному законом порядку з обєктивних причин, та що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання доказів.

Згідно з частиною восьмою статті 83 ЦПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Позивач не просив встановити додатковий строк для подання доказів, чи продовжити строк вчинення процесуальних дій, встановлений ухвалою суду від 12.12.2018 року.

Суд наголошує, що збирання доказів не є обовязком суду.

При цьому суд враховує й практику Верховного Суду.

Так, в ухвалі від 15 листопада 2018 року у цивільній справі № 774/64/18 Другою судовою палатою Касаційного цивільного суду не було прийнято як доказ навіть копію поштового конверту. Суд зазначив, що згідно із частиною другою статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено ЦПК України. Відповідно до частини четвертої цієї статті ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Частина п'ята статті 95 ЦПК України передбачає, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Відповідно до пункту 9 частини першоїстатті 20 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в редакції, чинній на момент виникнення відповідних правовідносин, під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов'язковий спосіб посвідчення копій документів. Вищезазначені вимоги статті 95 ЦПК України не виконані щодо копії поштового конверту як письмового доказу.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду (справа ОСОБА_3 Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» ).

Керуючись ч. 3 ст. 3, ч.ч. 1, 9 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 95, ст.ст. 257, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; адреса реєстрації: АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2; адреса реєстрації: АДРЕСА_1) про поділ майна подружжя - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Літвінова І. А.