Справа № 635/6791/18
Провадження № 2/635/6/2019
04 квітня 2019 року смт Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Савченка Д.М.,
секретар судового засідання Токарук Л.П.,
учасники справи:
Відповідач: ОСОБА_2,
Відповідач: ОСОБА_3,
Третя особа: ОСОБА_4,
Третя особа: Служба у справах дітей ХРДА,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Третя особа: ОСОБА_4, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, про позбавлення особи права користування житловим будинком, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Третя особа: ОСОБА_4, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, в якій просить суд усунути ОСОБА_1, перешкоди в здійсненні права власності на будинок , який розташований за адресою : смт. Пісочин вул. 1-го Травня № 86 , який належить йому в 1/3 частині на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування, будинком розташованим за адресою: смт. Пісочин вул. 1-го Травня № 86, Харківського району Харківської області.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданного Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі № 1-1456 та записанного в раєстрову книгу БТІ № 17, реєстр № 1774, на праві приватної власності належить 1/3 частина житлового будиноку за адресою: смт. Пісочин вул. 1-го Травня № 86, Харківського району Харківської області. 2/3 вказаного будинку належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в рівних долях кожному, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданного Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області. ОСОБА_5 померла 10 листопада 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданного виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 13 листопада 2017 року. ОСОБА_2В та ОСОБА_3 зареєстровані в 1/3 частині житлового будинку, за адресою: смт. Пісочин вул. 1-го Травня № 86, Харківського району Харківської області, з 21.02.2015 року. З травня 2015 року відповідачі фактично не проживають, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особистих речей в будинку не має.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2018 року провадження по справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2018 року за заявою позивача ОСОБА_1 залучено в якості третьої особи Службу у справах дітей Харківського району Харківської області
Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.
Треті особи в судове засідання не з явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином.
Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення
Будь-яких інших клопотань сторонами не надано.
Суд дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог виходячи з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданного Державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району ОСОБА_6, яке зареєстровано в реєстрі за №1-1456 в рівних частках на праві приватної власності належить ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_1 та записанного в раєстрову книгу БТІ № 17, раєстр № 1774, що також підтверджується листом Комунального підприємства «Харківське районе буро технічної інвентаризації» від 12.06.2018 року, вих. №50.
В житловому будинку за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Пісочин, вул. 1-го Травня б. 86, зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 31.07.2018 року, №4424.
Факт не проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем реєстрації підтверджується актом депутата Пісочинської селищної ради Харківської області ОСОБА_8 від 31 серпня 2018 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 86, місце знаходження їх невідоме.
Головним спеціалістом служби у справах дітей та сім'ї Пісочинської селищної ради Харківського району складений акт обстеження житлово-побутових умов. За зазначеною адресою зареєстровано шість осіб. Належні умови для проживання, виховання та розвитку неповнолітньої дитини відсутні. Ввідомості щодо наявності нерухомого майна стосовно ОСОБА_10 відсутні. Харківська района державна адміністрація Харківської області встановила, що втрата права користування житловим примішенням за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. 1-го Травня, не відповідає інтересам дитини та порушує право на достатній рівень життя.
Таким чином судом встановлено, що відповідачі не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 б. 86, тривалий час, а саме з травня 2015 року, покинули спірне житло добровільно, поважність причин невикористання відповідачами свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено.
Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідачів за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано.
Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачам у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні.
Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст.1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Цивільним кодексом України, а саме ст. 321 встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.
Згідно з положеннями ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.
Суд беручи до уваги висновок Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 03.04.2019, приходить до висновку про можливість усунення ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права власності на будинок, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. 1-го Травня, № 86, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування будинком, що розташований за адресою: смт. Пісочин вул. 1-го Травня № 86, Харківського району Харківської області, виходячи з положень статті 41 Конституції України про непорушність права власності, ч.1 ст.321 ЦПК України, яка встановлює, що право власності є непорушним та ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Також при ухваленні рішення, судом взято до уваги те, що відповідачі не проживають у вищевказаному будинку з 2015 року, у добровільному порядку з реєстрації не знімаються, чим ускладнюють реалізацію прав позивача, крім того, в судове засідання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не зявилися і жодних заперечень щодо позову суду не надали.
Керуючись ст.405 ЦК України, ст. 10-13, 259,263-265,268,280-283 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Третя особа: ОСОБА_4, Служба у справах дітей Харківської районної державної адміністрації, про позбавлення особи права користування житловим будинком - задовольнити повністю.
Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, перешкоди у здійсненні права власності на будинок, який розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. 1-го Травня, № 86, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування будинком, що розташований за адресою: смт. Пісочин вул. 1-го Травня № 86, Харківського району Харківської області.
Відповідачами протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 09.04.2019 року.
Суддя Д.М. Савченко