УХВАЛА

18 січня 2019 року

м. Київ

справа № 177/1949/16-ц

провадження № 61-594ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «ТЕХАГРОМЕТ» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

До суду касаційної інстанції надійшла вищевказана касаційна скарга.

У порушення пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі заявником невірно зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Пунктом 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Заявником у порушення зазначених правил 14 серпня 2018 року адресовано вказану касаційну скаргу до Верховного суду України.

За таких обставин, відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції), копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При пред'явленні позову було заявлено одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту першого пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення до суду із позовом) за подання фізичною особою касаційної скарги за вимогу немайнового характеру сплачується 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати станом на вересень 2016 року визначено в сумі 1 450 грн.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимогу немайнового характеру необхідно сплатити 1 160 грн (580х1х200%).

Заявником ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1 102 грн, тобто їй необхідно доплатити - 58 грн (1 160 грн - 1 102 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору, заявнику необхідно суду надати оригінал квитанції.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, і до неї не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Разом з тим, касаційна скарга також підписана представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2

За приписами частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Касаційна скарга ОСОБА_2, не відповідає вимогам частини третьої статті 392 ЦПК України, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати.

Аналіз доданих до касаційної скарги матеріалів свідчить, що довіреність або інший документ, який посвідчує повноваження представника, в матеріалах відсутній.

На підставі викладеного, згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга представника ОСОБА_2, на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року підлягає поверненню, у зв'язку з тим, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Керуючись статтями 185, 260, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 01 лютого 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Касаційну скаргу ОСОБА_2, який є представником ОСОБА_1, на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик