Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1261/18
Провадження № 2-з/553/4/2019
У Х В А Л А

Іменем України

22.01.2019 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову. -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя. Позивач вказує, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Полтавської області, встановлено факт спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_2 в період з 01.01.2004 року по 10.06.2006 року. З 10 серпня 2006 року по 17 червня 2015 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. 04.04.2003 року відповідачем за 54600 грн. придбано квартиру № 60 по пр-кту Вавілова, 3 в м. Полтаві. В результаті продажу позивачкою 09.12.2005 року будинку, отриманого в порядку дарування, отримано кошти в сумі 37875 грн. 00 коп.,, які у повному обсязі спрямовано на ремонт квартири № 60 по пр-кту Вавілова, 3, в м. Полтаві, поряд з коштами, отриманими в борг від родичів. На підставі договору від 01.01.2006 року, укладеного позивачкою з ПП "ПІЛАТ", складений дизайн-проект та проведено ремонтні роботи в квартирі, які завершено 30.10.2006 року, що підтверджується відповідним актом. Загальна сума коштів, витрачених на ремонт квартири, становить 41361 грн. 50 коп., в тому числі 11807 грн. 50 коп. - вартість ремонтних робіт, 3500 грн. 00 коп. - послуги з розробки дизайн-проекту, 26054 грн. 00 коп. - витратні матеріали, сантехніка, підлога. На момент звернення до суду з даним позовом вартість квартири становить 839300 грн. Вважає, що внаслідок істотного збільшення вартості квартири за рахунок здійснених під час шлюбу поліпшень, проведення переобладнання та ремонтних робіт завдяки грошовому внеску позивача, вона має бути визнана об'єктом спільної власності подружжя та підлягає поділу як спільне майно подружжя в рівних частинах.

Просить визнати квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, спільною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2; здійснити поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в рівних частках, а саме по 1/2 частині квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кожному; визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право приватної особистої власності на 1/2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за кожним.

Ухвалою від 22.08.2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя.

21 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 до моменту вирішення справи № 553/1261/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна. В обґрунтування заяви посилається на те, що квартира знаходиться у володінні відповідача, а невжиття заходів забезпечення позову може дати можливість відповідачу можливість розпорядитись нею на власний розсуд, що, в свою чергу, зробить неможливим виконання рішення суду про поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи викладене, беручи до уваги підстави та предмет позовних вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-150, 153 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, - до розгляду справи по суті.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Є. В. Парахіна