П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Соломахи Л.І., Агєєва О.В.,

за участю секретаря Самойленко Г.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2019 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Кравченко О.Ю. в місті Краматорську Донецької області, повний текст судового рішення складений 1 березня 2019 року, у справі номер 234/18678/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року до Краматорського міського суду Донецької області звернулась ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 14 вересня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_1 , від якого вони мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З вересня 2018 року вони з відповідачем припинили спільне життя. Відповідач проживає окремо, неповнолітні діти мешкають разом з нею. На момент звернення до суду між нею та позивачем не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати дітей та відсутній договір про сплату аліментів на дітей.

У зв`язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, діти знаходяться на її утриманні, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2018 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання про судові витрати.

Із вказаним рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційний суд, змінити рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2019 року, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.11.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Доводами апеляційної скарги наведено, що під час ухвалення рішення судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Також, обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, фактично недоведені, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права.

Зазначає, що в разі задоволення позову в розмірі 1/3 частини його заробітку, розмір аліментів на кожну дитину складатиме в середньому 3516,00 грн. на місяць, що перевищує прожитковий мінімум на кожну дитину, який є достатнім для забезпечення нормального функціонування організму дитини, забезпечення набору продуктів харчування, а також нормального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних та культурних потреб особистості, більш ніж в 2 рази.

Такий розмір аліментів надасть позивачу взагалі не виконувати свій обов`язок з утримання дітей, хоча виходячи з розміру її доходу, вона має можливість його виконувати.

Вважає справедливим, розумним та достатнім сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/6 частини його доходу, враховуючи розміри їх з позивачем доходів.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила апеляційний суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27.02.2019 року в силі.

Вважає рішення суду першої інстанції законним, винесеним з дотримання норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що відповідач навмисно ухиляється від свого обов`язку з утримання дітей та намагається уникнути такої відповідальності.

Посилання відповідача ОСОБА_1 на необґрунтованість рішення суду першої інстанції не мають відповідних доказів та не є достатніми для зменшення розміру аліментів до 1/6 частини.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, отримавши 27 квітня 2019 року судову повістку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 126).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю позивача.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що з 14 вересня 2011 року сторони перебувають у шлюбі (а.с. 11).

Зі свідоцтв про народження вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , їх батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 12, 13).

Відповідно до довідки про доходи №8 від 14.01.2019 року ОСОБА_1 працює токарем-розточником у Приватному акціонерному товаристві «Старокраматорський машинобудівний завод», розмір нарахованої заробітної плати за 2018 рік становить 314565,02 грн. (а.с. 33).

З довідки про доходи №68/01.4-08 від 11.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 працює в Управлінні реєстраційних повноважень та ведення реєстру Краматорської міської ради на посаді начальника відділу, розмір доходу за 2018 рік становить 156295,08 (а.с. 66).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача ОСОБА_1 , але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2018 року і до досягнення повноліття найстаршою дитиною ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Такий висновок суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до частини першої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд зокрема враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того,

здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу.

Аналізуючи наведені норми закону та обставини справи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення в частині спору про стягнення аліментів на підставі наявних у справі доказів з додержанням норм матеріального права, та максимально можливим урахуванням інтересів дитини, тобто виконав свій обов`язок щодо забезпечення спеціального захисту прав дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, які передбачені ст. 27 Конвенції про права дитини.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доводи апеляційної скарги ототожнюються з доводами, що були викладені ОСОБА_1 в письмових запереченнях на позовну заяву та були досліджені судом першої інстанції.

З`ясувавши обставини справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до висновку, що доводи відповідача ОСОБА_1 в частині спору про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/6 частки його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є необґрунтованими, оскільки вони фактично зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції. При цьому відповідач не надав апеляційному суду додатково будь-яких доказів з цього питання, які не були подані до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та законного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , врахувавши наявні в справі докази, та застосував відповідні норми матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Краматорського міського суду Донецької області від 27 лютого 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів с дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст судового рішення складений 16 травня 2019 року.

Суддя :