Постанова

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 243/6337/16-ц

провадження № 61-27205св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Апеляційного суду Донецької області у складі колегії суддів: Біляєвої О. М., Кішкіної І. В., Папоян В. В.,

від 28 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення грошової суми, відшкодування моральної шкоди.

Позовну заяву мотивовано тим, що 16 березня 2011 року між сторонами був укладений договір банківського рахунку. 06 травня 2016 року відповідач встановив обмеження права розпорядження належним йому картковим рахунком № НОМЕР_1 , а 09 травня 2016 року - обмеження права розпорядження картковим рахунком № НОМЕР_2 . Крім того,

13 травня 2016 року банк безпідставно списав з останнього карткового рахунку грошові кошти у сумі 2 651,67 грн. На його звернення роз`яснити причини встановлення такого обмеження та списання вказаних коштів відповідач не реагує.

Посилаючись на те, що строк обмеження права розпорядження рахунками перевищив 30 робочих днів, розпорядження про списання грошових коштів з рахунка він не робив, відповідне рішення суду відсутнє, позивач просив на підставі статей 1071, 1074 ЦК України, Закону України «Про банки та банківську діяльність», Закону України «Про запобіганню та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму» визнати неправомірними дії відповідача з обмеження права щодо розпорядження зазначеними вище рахунками, скасувати такі обмеження, стягнути з відповідача неправомірно списану грошову суму 2 651, 67 грн, а також стягнути 28 454, 99 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача з обмеження конституційних прав щодо вільного користування майном.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі судді Мірошниченко Л. Є. від 17 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що дії банку стосовно обмеження права позивача щодо розпорядження картковими рахунками та списання грошових коштів здійснені у спосіб, передбачений Законом України «Про банки та банківську діяльність», а також Умовами та правилами надання банківських послуг.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 28 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення грошових коштів скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з

ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі

2 651,67 грн, що були списані з рахунку № НОМЕР_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій банку щодо обмеження права позивача щодо розпорядження картковими рахунками, однак суд дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення коштів у розмірі 2 651,67 грн, оскільки вони були списані всупереч статті 1071 ЦК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що списання коштів з рахунку позивача відбулося з дотриманням вимог закону та умов укладеного між сторонами договору.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та зупинено виконання оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справу передано до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

На підставі укладеного між сторонами договору від 16 березня 2011 року позивачу були відкриті карткові банківські рахунки за № № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

06 травня 2016 року банком було призупинено видаткові операції з використанням вищезазначених платіжних карток на підставі звернення клієнта банку ОСОБА_2 (а. с. 177, 178).

З письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він невідомою особою був введений в оману про виграш автомобіля та 06 травня 2016 року трьома транзакціями перерахував кошти у загальному розмірі 4 665 грн на карту

№ НОМЕР_2 , держателем якої є позивач (а. с. 88).

13 травня 2016 року банк здійснив списання з картки позивача за

№ НОМЕР_2 суму коштів у розмірі 2 651,67 грн, яку перерахував ОСОБА_2 .

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки рішення суду апеляційної інстанції оскаржується лише в частині стягнення списаних банком з рахунку позивача коштів у розмірі 2 651,67 грн, то відповідно до статті 400 ЦПК України в іншій частині законність ухваленого судом рішення не перевіряється.

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до пункту 1.38 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» списання договірне ? списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом, або згідно з умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Згідно з пунктом 26.1 статті 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб.

Вказаний Закон містить заборону банку платника на списання з рахунка платника коштів за розрахунковим документом після отримання документа на його відкликання.

Якщо всупереч отриманому документу на відкликання сума переказу була списана з рахунка платника та переказана отримувачу, повернення отримувачем платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. В цьому випадку банк, що не виконав документ на відкликання або прострочив його передачу банку платника, має сплатити платнику штраф у розмірі 1 відсотка суми переказу (п. 32.7статті 32 Закону).

Установивши, що розпорядження щодо списання коштів у розмірі

2 651,67 грн з карткового рахунку № НОМЕР_2 позивач не видавав, відповідного рішення суду матеріали справи не містять, кредитної заборгованості у позивача перед банком немає, а договором сторони не передбачили таке списання на користь третіх осіб, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення цих коштів з відповідача на користь позивача. При цьому доказів того, що ОСОБА_2 звертався до відповідача про скасування переказу у порядку, встановленому Законом України«Про платіжні системи та переказ коштів» матеріали справи не містять. Таким чином суд апеляційної інстанції правильно вважав, що вказані кошти були списані банком усупереч вказаним нормам матеріального права.

Посилання ПАТ КБ «ПриватБанк» на Умови та правила надання банківських послуг як на правомірність списання коштів з рахунку позивача є помилковими, оскільки надані банком Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису позивача, а тому відсутні підстави вважати, що саме ці Умови та правила розумів ОСОБА_1 та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до них (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17).

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 30 червня 2017 року було зупинено виконання рішення суду апеляційної інстанції до закінчення касаційного провадження у справі, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для його скасування, то виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 28 березня 2017 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Апеляційного суду Донецької області від 28 березня 2017 року - без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Донецької області

від 28 березня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара