Справа №635/4515/19
Провадження по справі №2/635/2444/2019

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі :
головуючого судді - Панас Н.Л.
при секретарі - Крилєвській І.А.
за участю представника позивача - Дмитрук Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.Покотилівка в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення суми боргу, -
ВСТАНОВИВ:
02 липня 2019 року на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 липня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 серпня 2019 року клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник позивача Дмитрук Л ОСОБА_6 в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань до суду не надав.
Відповідно до статті 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Згідно зі ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, шляхом передбачених ст.16 ЦК України способами.
Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтями 12, 11, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК).
Судом встановлено, що 01 квітня 2016 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний правовий центр Альянс Груп», в особі директора ОСОБА_3 Р.А ОСОБА_7 , укладено договір про надання правових послуг щодо підготовки документів та подальшої реалізації належної позивачу 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 з умовою сплати 50% вартості квартири в якості винагороди товариству, що надає юридичні послуги, Згідно з п.5.1 договір набирає законної сили з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2016 року (а.с.10-12).
Як вбачається довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Зубарєвим І.Ю. 01 квітня 2016 року за реєстровим №1197, позивачем уповноважено третіх осіб, юристів ТОВ «Міжнародний правовий центр Альянс Груп», представляти інтереси позивача з правом отримання присудженого майна і грошей (а.с.13).
Згідно з письмовою розписою від 15 липня 2016 року ОСОБА_8 зобов`язався виплатити ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 3250 доларів США, отриману від продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 та зобов`язався повернути кошти 18 липня 2016 року.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України).
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідач добровільно борг в розмірі 3000 доларів США не повернув.
Згідно зі статтею 99 Конституції України валюта України є єдиним законним засобом платежу на території України, якщо інше не передбачено діючим законодавством.
Тобто, закон передбачає обов`язкове здійснення платежів на території України в національній валюті, однак він не забороняє використання в обчисленні розміру грошових зобов`язань іноземної валюти або інших розрахункових величин.
Відповідно до курсу НБУ, станом на 03 червня 2019 року, курс долару США до гривні становить 2685,4695 гривень за 100 доларів.
Відповідачем суду не надано жодного доказу на підтвердження повернення коштів позивачу.
Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки строк виконання зобов`язання обумовлено датою 18 липня 2016 року, період прострочення грошового зобов`язання рахується з 19 липня 2016 року по 03 червня 2019 року, і становить 1049 днів.
Щодо розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, суд зазначає наступне.
Згідно з вимогами ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз.2 п.5 та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до ст.1167 ЦК України підставами відповідальності за завдану моральну шкоду є: моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Тобто, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Неповернення відповідачем грошових коштів отриманих від продажу майна позбавило позивача можливості користуватися власними коштами, що призвело до обмеження його фінансових можливостей, істотного знецінення суми боргу, порушило його нормальні життєві зв`язки, отже дії відповідача завдали душевних страждань , призвели до неприємних переживань, втрати емоційної рівноваги, оскільки тривалий час він змушений телефонувати до боржника, їхати в м. Харків, щоб вимагати повернення боргу. Крім того, порушення прав вчинено адвокатом, уповноваженим на захист прав, який порушив професійні обов`язки адвоката.
Враховуючі вимоги об`єктивності, розумності й справедливості, а також обставини справи щодо визначення розміру моральної шкоди, суд вважає достатнім визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 5000 гривень.
Як вбачається з доданої до позову квитанції, позивач при зверненні до суду поніс витрати по оплаті судового збору у розмірі 1929 грн.53 коп.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме - оскільки позов було задоволено, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 1929 грн.53 коп.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7, 81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 майнову шкоду у розмірі 116112 (сто шістнадцять тисяч сто дванадцять) грн.50 коп., моральну шкоду у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. та судові витрати у розмірі 1929 (одна тисяча дев`ятсот двадцять дев`ять) грн.53 коп., а всього 123042 (сто двадцять три тисячі сорок дві) грн.06 коп.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 03 вересня 2019 року.
Суддя Н.Л. Панас