УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/5008/19

Провадження № 2-з/638/251/19

09.04.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Омельченко К. О.,

за участю секретаря Юрченко Д.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до подання позову, -

в с т а н о в и в:

05.04.2019р. ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про забезпечення позову до подання позову до ОСОБА_2 про розірвання договору дарування частки квартири, укладеного 13.01.2017року. В заяві про забезпечення позову заявник просила накласти арешт на квартиру 38, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Цілиноградська, б. 50-Є, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_2

В обґрунтування зазначених вимог заявник зазначає, що 13 січня 2017 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено Договір поділу спільного майна подружжя - квартири з одночасним даруванням частки квартири (далі - Договір дарування), посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за № 21, за яким, право спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Цілиноградська, буд. № 50-є, кв. 38 припинилося, а замість цього вони набули право спільної часткової власності по одній другій частці у кожного. Також, за умовами даного Договору, ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв в дар належну ОСОБА_3 одну другу частку квартири, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Цілиноградська, буд. № 50-є, кв. 38. 25.04.2017р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, після державної реєстрації розірвання шлюбу заявникові присвоєне прізвище ОСОБА_1. У звязку з предявленням ОСОБА_2 позову до матері ОСОБА_1 - ОСОБА_5, позову про стягнення боргу за договором позики, заявникові стало відомо про вчинення злочину проти власності її матері - ОСОБА_5

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено Договір оренди від 12.10.2016 року, за яким ОСОБА_5 передала в оренду ОСОБА_2 офісне приміщення. Звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення боргу, ОСОБА_2 обґрунтовував свої вимоги, додатковою угодою до договору оренди приміщення від 14.10.2016 року, за якою мати ОСОБА_1 нібито отримала грошові кошти у розмірі ю ооо (десять тисяч) доларів США із зобовязанням сплачувати пеню у розмірі і % від суми заборгованості за кожен день прострочення боргу. Проте мати ОСОБА_1 не підписувала додаткової угоди такого змісту, та взагалі не позичала у ОСОБА_2 грошові кошти. А ОСОБА_2 з метою незаконного збагатитися за рахунок матері заявника, підробив документи які стали підставою для звернення до суду. В ході розгляду справи за позовом про стягнення боргу, неодноразово погрожував матері заявника.

Вчинення неправомірних дій щодо ОСОБА_5 стало підставою для звернення до поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_5 отримала статус потерпілої у кримінальному провадженні, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, мають місце підстави для розірвання Договору, передбачені ч. і ст. 727 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей.

У звязку з викладеним ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовною заявою про розірвання договору, укладеного 13.01.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Оскільки, Договір, щодо якого буде заявлено вимогу про його розірвання, укладено, зокрема, з метою передачі ОСОБА_2 однієї другої частки у праві власності на квартиру, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Цілиноградська, буд. № 50-є, кв. 38, а в результаті розгляду справи право власності на одну другу квартири може перейти до заявника, необхідним є накладення арешту на вказане нерухоме майно з метою попередження його відчуження третій особі до закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

-забороною вчиняти певні дії;

- іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в звязку з застосуванням відповідних заходів.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами виник спір щодо договору дарування, укладеного 13.01.2017року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та частки квартири, яка перейшла за договором дарування у власність. Спір до цього часу не вирішений.

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

За даних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову та наявність підстав для її задоволення, вимоги щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру є справедливими та законними, мають соціальну спрямованість, оскільки направлені на захист інтересів учасників спільної власності, а тому вжиття такого заходу забезпечення позову відповідає принципам законності, справедливості та співмірності. Ці заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру 38 в будинку № 50-є по вул. Цілиноградській в м. Харкові, яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Боржник: ОСОБА_2, 10.08.1980рку народження, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 5.

Стягувач: ОСОБА_1, 02.09.1986року народження, ІПН НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 16-А

Копію ухвали направити до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області, Департаменту реєстрації Харківської міської ради ( 61200, м. Харків, пл. Конституції, 7) для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Строк пред'явлення ухвали до виконання до 09.04.2022 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя К.О. Омельченко