Єдиний унікальний номер 243/9224/17 Номер провадження 22-ц/804/194/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 243/9224/17

Номер провадження 22-ц/804/194/19

23 січня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Будулуци М.С.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

відповідач: ОСОБА_4

представник відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу в режимі ві-деоконференції за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

- за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2018 року, вступну та резолютивну частину якого складено суддею Мінаєвим І.М. в м. Слов'янськ в приміщенні Слов'янського міськрайонного суду Донецької області 17 жовтня 2018 року о 16 годині 25 хвилин, повне судове рішення виготовлено 17 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернувся позивач ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріаль-ної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що він є співвласником квартири АДРЕСА_1 області. З вини відповідачки 17.01.2017 р. о 10 год. 37 хв. сталося залиття холодною водою кухні, ванної кімнати та залу його квартири, про що головою ОСББ «Галеон» у присутності сторін складено акт. Відповідно до звіту розмір збитків, заподіяних внаслідок залиття квартири, склав 6 887 грн. Позивач є інвалідом 2 групи з дитинства, ліквідація наслідків затоплення квартири вимагає від нього постійних грошових затрат. Позивач вважає, що неправомірними діями відповідачки йому спричинено моральну шкоду, розмір якої він визначає в 3 000 грн. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь матеріальну шкоду у сумі 6 887 грн., моральну шкоду у розмірі 3 000 грн. та понесені ним витрати на проведення оцінки розміру збитків 600 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2018 ро-ку позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про від-шкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням позивач ОСОБА_2 подав апе-ляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції не вра-хував положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України та не стягнув з відповідача збитки, завдані залиттям квартири, співвласником якої є позивач. Факт залиття зафіксовано Актом від 17 січня 2017 ро-ку, складеним головою ОСББ «Галеон». Вартість збитків, заподіяних залиттям підтверджено незалежною оцінкою майна від 01.06.2017 року. Крім того, суд не звернув уваги, що у зв'язку з пошкодженням майна позивача, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінив в 3 000 гривень. Позивач є інвалідом 2 групи з дитинства. Ліквідація наслідків затоплення квартири вимагає у нього грошових витрат. Зазначені обставини негативно вплинули на здоров'я позивача, він вимушений лікуватись.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у від-повідності до вимог статті 360 ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції зі Слов'янським міськрайонним судом позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримали, просили рішення суду за вказаними дово-дами скасувати і задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_5 належним чином повідомлені про день та час розгляду справи у судове засідання не з'явились з невідомих причин, що не є відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослі-дивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та постановити нове судове рішення про часткове задоволення позову з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається.

ОСОБА_2 на праві приватної спільної власності є співвласником квартири АДРЕСА_1, що підтверджено свідоцтвом про право власності на житло від 04 травня 1998 р., виданого при-ватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці.

Власниками квартири в рівних долях є ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (а.с.4).

Право власності у встановленому законом порядку зареєстроване у КП «БТІ» (а.с.4 зво-рот.).

17 січня 2017 року членом правління ОСББ «Галеон» у присутності власника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_4 та у присут-ності ОСОБА_2 було складено Акт №1 про те, що 17 січня 2017 р. о 10 год. 37 хв. відбу-лося залиття холодною водою квартири нижнього поверху по АДРЕСА_1, по плитам перекриття, в кухні, ванній кімнаті та залу по шовним з'єднанням. На момент залиття власник квартири АДРЕСА_4 був відсут-ній (а.с.5).

Згідно звіту про незалежну оцінку розміру збитку, заподіяного внаслідок залиття холод-ною водою з вищерозташованої квартири № 45 квартири АДРЕСА_1, виконаного суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8, ринкова вартість збитків, заподіяних внаслідок залиття холодною водою станом на 01 червня 2017 року складає 6 887 грн. (а.с.74-86).

Згідно договору на проведення незалежної оцінки майна від 1 червня 2017 року, укладе-ного між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_8, ме-тою цього договору є визначення ринкової вартості збитків внаслідок залиття з вище розташо-ваної квартири. Загальна вартість робіт з незалежної оцінки об'єкта без урахування суми подат-ку на додану вартість становить 600 гривень (п. 4.1 договору) (а.с.6).

Згідно квитанції від 01 червня 2017 року ОСОБА_2 сплачено 600 гривень за незалежну оцінку збитків на користь ФОП ОСОБА_8 (а.с.7).

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодуван-ня. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Частиною другою статті 1166 ЦК передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняєть-ся від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Згідно із частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відш-кодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на мо-мент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, згідно звіту про незалежну оцінку розміру збитку, заподіяного внаслідок залиття холодною водою квартири позивача, ринкова вартість збитків, заподіяних внаслідок залиття холодною водою з вище розташованої квартири №45, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, станом на 01 червня 2017 року складає 6 887 грн.

Згідно зазначеного звіту причиною виникнення збитку є залиття квартири позивача з вище розташованої квартири №45. На момент обстеження Оцінювачем виявлено наступне: квартира №41 розташована на першому поверсі, залита холодною водою з вище розташованої квартири №45 через перекриття (а.с.82).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивач довів завдану йому матеріальну шкоду та її розмір.

Факт залиття квартири позивача внаслідок протікання з квартири відповідача підтвер-джений, відповідач не спростував свою вину у залитті квартири позивача.

Однак щодо висновку суду першої інстанції про недоведеність позивачем протиправності дій відповідача, оскільки позивачем не доведено, що спричинена йому залиттям квартири матеріальна шкода завдана саме відповідачем, апеляційний суд виходить з наступного.

Як роз'яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридич-ною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Вину у завданні шкоди позивачу, внаслідок залиття його квартири, відповідач належни-ми та допустимими доказами не спростував.

Акт від 17 січня 2017 року складено у присутності відповідачки по справі ОСОБА_4, в акті зазначено, що ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_4 і на момент залиття вона була відсутня. Акт підписаний власноручно ОСОБА_4

Крім того, висновки суду щодо невідповідності Акта про залиття квартири вимогам чинного законодавства є невірними, оскільки він містить необхідні реквізити, встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76.

Сам по собі факт того, що в Акті не зазначено про причини залиття квартири позивача та не зазначено про обстеження квартири №45 не є підставою ставити під сумнів, зафіксовані у ньому обставини.

Таким чином, встановивши, що позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинно-наслідковий зв'язок між ними, що призвело до залиття квартири позива-ча, апеляційний суд приходить до висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуван-ню відповідачем у розмірі, визначеному звітом про незалежну оцінку майна, а саме у розмірі 6 887 гривень.

Крім того, як підставою для відмови у задоволенні позову судом першої інстанції зазна-чено, що у суду не було свідчень, чи була відповідач власником квартири АДРЕСА_4. А позивачем та його представником жодних клопо-тань про витребування доказів заявлено не було.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є людиною похилого віку, інвалідом 2 групи з ДЦП.

При таких обставинах суд апеляційної інстанції вважає, що його представник не достат-нього доброчесно виконував свої обов'язки щодо належного рівня представництва та надання правової допомоги.

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються пред-мету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сум-ніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зазначену норму апеляційним судом з власної ініціативи були витребувані данні, а саме кому належить квартира АДРЕСА_4.

З відповіді Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» м. Слов'янська (а.с.170) вбачається, що власником квартир АДРЕСА_4 є ОСОБА_4.

Відносно якої не має даних щодо її реєстрації (а.с.183).

ОСОБА_4 стала одноособовим власником зазначеної вище квар-тири на підставі договору дарування від 23.06.2000 року (а.с.185-186).

При цьому в позові, відповідно й у судовому рішення прізвище відповідача зазначене як «ОСОБА_4».

Як вбачається з копії договору дарування (а.с.185-186) правильне написання прізвища відповідача «ОСОБА_4», тому у судовому рішенні апеляційного суду рішення відповідача бу-де зазначене саме таким чином.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 600 гривень, сплачених позивачем згідно квитанції від 01 червня 2017 року за незалежну оцінку збитків.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фі-зичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодову-ється особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував тим, що за-лиття його квартири завдало йому моральних страждань внаслідок пошкодження його майна. Виниклі внаслідок залиття квартири пошкодження в ванній кімнаті, кухні та залі спричинюють незручності та дискомфорт. Позивач є інвалідом другої групи з дитинства. Ліквідація наслідків затоплення вимагає від нього грошових витрат, які він вимушений нести з пенсії інваліда. За-значені обставини спричиняють позивачу душевні страждання, що негативно впливає на його здоров'я.

Виходячи із встановлених обставин справи, доведеності вимог позивача у цій частині, засад розумності та справедливості, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність стяг-нення з відповідача на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 1 000 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухва-лити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та постановити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі 3 443 гривні 50 копійок, моральної шкоди в розмірі 1 000 гривень та витрат на проведення оцінки розміру збитків 600 гривень.

Позивач, будучи інвалідом 2 групи звільнений від сплати судового збору, за яку позивач при поданні позову мав сплатити судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Апеляційний суд дій-шов висновку про необхідність задоволення цієї позовної вимоги в повному обсязі, тому відпо-відач має сплатити судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, проживаючої за адресою: АДРЕСА_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адре-сою: АДРЕСА_1 матеріа-льну шкоду в розмірі 6 887 (шість тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривень, моральну шкоду в ро-змірі 1 000 (одна тисяча) гривень та витрати на проведення оцінки розміру збитків 600 (шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4, проживаючої за адресою: АДРЕСА_4, на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок за наступними реквізитами: отримувач ко-штів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено та долучено до матеріалів цивільної справи 23 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: А.В. Гапонов

Судді: М.С. Будулуца

Г.В. Новікова