Справа № 591/1645/19
Провадження № 2/550/172/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2019 року смт. Чутове
Чутівський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді - Михайлюк О.І.,
при секретарі судового засідання - Байрачної Н.В.,
провівши судове засідання в залі суду по цивільній справі №591/1645/19
за позовом військової частини НОМЕР_1
про відшкодування завданої матеріальної шкоди, -
Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому після уточнення позовних вимог просила стягнути останнього на її користь матеріальну шкоду в сумі 3234 грн 81 коп та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн.
В обґрунтування позову зазначила, що протягом 2015-2016 років, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_1 проходив військову службу в військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 та згідно наказу командира частини від 08.03.2015 року №73 був зарахований до списків особового складу і призначений на посаду телефоніста-лінійного наглядача відділення управління взводу управління другого реактивного артилерійського дивізіону.
Відповідач на період проходження військової служби був забезпечений державою всіма видами матеріального забезпечення, в тому числі речовим майном.
Відповідно до картки обліку військового майна особистого користування №995 від 08.03.2015, Атестату №78, та накладної №65 від 15.03.2016 року, солдат ОСОБА_1 . Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (на даний час військова частина НОМЕР_1 ) був забезпечений речовим майном, згідно визначених норм, зокрема в особисте користування йому було видано: куртку польову утеплену нового зразка - 1 шт, ремінь брючний - 1 шт., куртку утеплену (Канада) - 1 шт., штани утеплені (Канада) - 1 шт., балаклава тепла -1шт.; рушник бавовняний - 1 шт.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХГУ, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551 - XIV, зобов`язаний, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, не допускати протиправних дій, берегти державне майно.
Солдат ОСОБА_1 грубо порушив вимоги законодавства, вчинив втрату (розкрадання) державного військового майна (речового майна), яке було видано військовослужбовцю у користування, чим заподіяв матеріальну шкоду державі, в особі військової частини НОМЕР_1 . Необхідність стягнення матеріальної шкоди, заподіяної протиправними діями відповідача, зумовлена систематичним вживанням алкогольних напоїв, у зв`язку із чим і було втрачено речове військове майно, яке було видане у користування відповідачу.
На підставі наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 16.03.2016 року №60 солдат ОСОБА_1 звільнений наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 12 листопада 2015 року № 99 (по особовому складу) з військової служби у запас за підпунктом «е» (через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічмана, старшого мічмана) складу у разі невиконання службових обов`язків) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 16 березня 2016 року виключений зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до Чутівського РВК Полтавської області.
Крім того, на момент виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, згідно довідки-розрахунку №17 від 15.03.2016 за солдатом ОСОБА_1 рахувалось речове майно, термін носіння якого не закінчився, а саме: куртка польова утеплена нового зразка - 1шт та ремінь брючний - 1 шт на загальну суму 846,27 грн.
Також на підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 16.03.2016 року №363 за даним фактом командиром військової частини польова пошта НОМЕР_2 було призначене службове розслідування, згідно актів результатів якого встановлено, що відповідач втратив інвентарне речове майно з особистої необережності.
Позивач зазначає, що загальна сума матеріальної шкоди, нанесеної солдатом ОСОБА_1 державі в особі військової частини НОМЕР_1 станом на 26.02.2019 року становить 3234 грн 81 коп, що підтверджується витягом з книги нарахувань та грошових стягнень, виданого помічником командира з фінансово-економічної роботи начальником фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 .
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав клопотання про розгляд справи без його участі, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, відзиву на позов у встановлений законом строк суду не надав.
З огляду на неявку в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 наказом №73 від 08.03.2015 був зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 на посаду телефоніста-гранатометника відділення управління другого реактивного артилерійського дивізіону, ВОС 403942А, шпк "солдат".
Відповідно до картки обліку військового майна особистого користування №995 від 08.03.2015, Атестату №78, та накладної №65 від 15.03.2016 року, солдат ОСОБА_1 . Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (на даний час військова частина НОМЕР_1 ) був забезпечений речовим майном, згідно визначених норм, зокрема в особисте користування йому було видано: куртку польову утеплену нового зразка - 1 шт, ремінь брючний - 1 шт., куртку утеплену (Канада) - 1 шт., штани утеплені (Канада) - 1 шт., балаклава тепла -1шт.; рушник бавовняний - 1 шт (а.с. 9- 13).
Згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 16.03.2016 року №60 солдат ОСОБА_1 звільнений наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 12 листопада 2015 року № 99 (по особовому складу) з військової служби у запас за підпунктом «е»(через службову невідповідність осіб рядового, сержантського і старшинського (крім прапорщиків, старших прапорщиків, мічмана, старшого мічмана) складу у разі невиконання службових обов`язків) пункту 1 частини 8 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з 16 березня 2016 року виключений зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до Чутівського РВК Полтавської області (а. с. 16).
Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 16.03.2016 року №363 у зв`язку з виявленням нестачі інвентарного речового майна при звільненні ОСОБА_1 командиром військової частини польова пошта НОМЕР_2 було призначене службове розслідування (а. с. 18).
Відповідно до акту результатів службового розслідування, затвердженого ТВО командиром військової частини - польова пошта НОМЕР_2 від 16.03.2016 року №1668, наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 «Про результати службового розслідування» від 16.03.2016 року № 367 солдат ОСОБА_1 притягнутий до матеріальної відповідальності на загальну суму 3234,81 грн. (а. с. 20-21, 24-25).
У вищевказаному акті результатів службового розслідування, що підписаний відповідачем, зазначено, що заяв та клопотань від ОСОБА_1 немає, свою вину останній визнає.
З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній 03.05.2015 року поїхав у відпустку, а його підрозділ переїхав з місця на інше місце. Коли він прибув з відпустки, то виявив відсутність куртки, про що він нікому не повідомив (а.с. 22).
З довідки - розрахунку №17 від 15.03.2016 року про утримання коштів з військовослужбовця військової частини п/п НОМЕР_2 при звільненні за втрату інвентарного речового майна солдатом ОСОБА_1 вбачається, що вказаним військовослужбовцем не здано інвентарне речове майно на загальну суму із урахуванням кратності 3234,81 грн. (а. с. 15,17).
Вищевказані довідки-розрахунок підписані відповідачем особисто, будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_1 подано не було.
Таким чином, ОСОБА_1 був звільнений з військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків (за службовою невідповідністю), у зв`язку з чим військова частина має право на утримання з останнього вартості предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися.
Після звільнення з лав Збройних Сил України солдатом ОСОБА_1 , згідно витягу з книги грошових стягнень та нарахувань військової частини НОМЕР_1 від 13.03.2019 року №104/10, залишок коштів до стягнення з солдата ОСОБА_1 становить 3234,81 грн 81 коп (846,27 грн+2388,54 грн) (а. с. 26).
Докази сплати відповідачем зазначеного залишку грошових коштів в сумі 3234,81 грн 81 коп в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.
За нормами ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. ст. 1, 2, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України.
Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.
Порушення вимог чинного законодавства України при використанні закріпленого за військовими частинами Збройних Сил України військового майна, що спричинило його втрату порушує економічні інтереси держави.
Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, визначає Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 21 грудня 2000 року № 2171-III.
Згідно з п. 2 зазначеного Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем і призваним на збори військовозобов`язаним прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна.
Пунктом 8 Положення передбачено, що залежно від того навмисно чи необережно заподіяно шкоди, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.
Згідно з п.13 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично не виконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Відповідно до п.14 Положення - військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.16 Положення - розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку виходячи з вільних оптово- роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України.
Згідно п.30 Положення - у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення гро стягнення з неї заподіяної шкоди командир(начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Згідно п.31 Положення - у разі звільнення у запас або у відставку чи вибуття із військової частини винної особи (винних осіб) до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир (начальник) військової частини у порядку, встановленому чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди.
Згідно розділу IV зазначеного Положення за висновками ревізії (перевірки), інвентаризації, органу дізнання, попереднього слідства або суду командир (начальник) військової частини в п`ятиденний термін з дня одержання такого висновку видає наказ про стягнення з винної особи відповідної суми.
Враховуючи те, що судом встановлено належне ставлення ОСОБА_1 до збереження виданого йому майна та відсутність доказів сплати відповідачем грошових коштів за втрату інвентарного речового майна в сумі 3234, 81 грн, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди на вищевказану суму є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 13, 141, 263, 265, 272, 280 - 284, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування завданої матеріальної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 матеріальну шкоду в сумі 3234 грн (три тисячі двісті тридцять чотири) грн. 81 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_3 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач військова частина НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , р/р НОМЕР_5 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Сумській області.
Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_6 .
Повне судове рішення виготовлено 03 вересня 2019 року.

Суддя О. І. Михайлюк