ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 766/8558/18

Номер провадження: 22-ц/819/155/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Макарова Віталія Валентиновича, який діє від імені ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Дорошинської В.Е. від 12 листопада 2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_7 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_6 на свою користь грошові кошти в сумі 99 108 доларів США 36 центів з конвертацією в національну валюту України по курсу Національного Банку України на день здійснення платежу, з яких: 66000 доларів США - основний борг; 27944,09 доларів США - проценти за користування грошовими коштами; 5164,27 доларів США - три відсотки річних.

08 жовтня 2018 року позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що належать ОСОБА_6 в межах ціни позову.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року заяву позивача ОСОБА_7 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення боргу - задоволено. Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що належать ОСОБА_6 в межах ціни позову, а саме 99108,36 дол.США, що становить 2 595 862,02 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить вказану вище ухвалу суду скасувати в частині арешту грошових коштів та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У ході апеляційного розгляду адвокат Макаров В.В., який діє від імені ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити та скасувати арешт грошових коштів. Адвокат пояснив, що ОСОБА_6 має дитину-інваліда, яка потребує постійних витрат на лікування. У будь-який час може виникнути потреба у витрачанні грошових коштів на лікування та реабілітацію дитини. В ході апеляційного розгляду надано відповідні документи про стан здоров'я дитини - ОСОБА_8 та докази наявності у власності ОСОБА_6 нерухомого майна. Окрім того, звернув увагу суду на те, що ОСОБА_6 є фізичною особою-підприємцем і здійснює господарську діяльність.

Адвокат Гонтар П.А., яка діє від імені ОСОБА_7 заперечує проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Пояснила, що між сторонами існує спір, предметом спору є значна сума боргу. У відповідача є нерухоме майно, однак воно під обтяженням. Просить залишити арешт грошових котів ОСОБА_6

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В іншій частині ухвала суду не оскаржується та не переглядається.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як роз'яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що належать ОСОБА_6 в межах ціни позову. Мотивував вимоги тим, що предметом спору є стягнення грошових коштів у значному розмірі, тому заходи забезпечення позову необхідні з метою недопущення майбутнього невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду (а.с.15).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення на свою користь боргу з відповідача в сумі 99108,36 доларів США (а.с.3-4).

Суд першої інстанції при постановлені ухвали дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову до вирішення спору по суті, оскільки предметом спору є стягнення грошових коштів у значному розмірі та для вжиття заходів забезпечення позову досить обґрунтованого припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду.

З таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц.

В порушення вимог цивільного процесуального закону, суд не дав оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не обґрунтував необхідність вжиття відповідних заходів та не визначив в чому полягає загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду.

Окрім того, ОСОБА_6 зареєстрований відповідно до закону як фізична особа-підприємець та здійснює господарську діяльність. Отже, накладення арешту на грошові кошти перешкоджатиме його діяльності як підприємця.

Як зазначалось вище п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_6 є будівлі нежитлового призначення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 52-54). Окрім того, згідно наданих в ході апеляційного розгляду матеріалів, ОСОБА_6 має дитину-інваліда ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка потребує реабілітації і арешт грошових коштів перешкоджатиме розпорядженню коштами, необхідними для догляду за дитиною та її лікування (а.с. 60-72).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду в оскаржуваній частині щодо накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_6 в межах ціни позову, а саме 99108,36 дол.США, що становить 2 595 862,02 грн, - підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_6 В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Макарова Віталія Валентиновича, який діє від імені ОСОБА_6, - задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року, - скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_6 в межах ціни позову, а саме 99108,36 доларів США, що становить 2 595 862,02 гривень, та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_7 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_6 - відмовити.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 21 січня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова