Провадження №2/592/246/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Катрич О.М.

за участю секретаря судового засідання Хуторянської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту та свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач свої уточнені вимоги (а.с. 154-155) мотивує тим, що 27 липня 2016 року померла його мати - ОСОБА_4.,після її смерті його сестра ОСОБА_2звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 02 грудня 2016 року помер їх батько - ОСОБА_5 Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, із квартири № 17, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. 40 років Жовтня (зараз - вул. ОСОБА_6), буд. 23, та автомобіля ОСОБА_7, держ.номер ВМ 2070 АХ.ОСОБА_8 про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5165797 від 22.10.2004 року, квартира АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_9. ОСОБА_10 ОСОБА_7, держ.номер ВМ 2070 АХ був придбаний спадкодавцем у шлюбі з його матір'ю - ОСОБА_4 Після смерті батька він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і дізнався, що ним був складений заповіт на користь сестри-відповідачки по справі. Вважає, що спадкодавець не усвідомлював своїх дій та не міг керувати ними, чим і скористався відповідач, так як заповіт був складений за декілька днів до смерті, батько ще за життя зазначав, що все належне йому майно він хотів залишити позивачу та відповідачу в рівних частках, про що неодноразово говорив йому, сусідам, родичам. Тому дуже дивним є те, що своїм заповітом спадкодавець раптово та безпричинно заповів вищеназване майно виключно відповідачу. Спадкодавець був літньою, дуже хворою людиною. Під час підписання заповіту перебував у край важкому стані (рак шлунку 4 стадія), він приймав сильнодіючі знеболювальні препарати, які впливали на його свідомість. Крім цього, вказує, що 04 липня 2017 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким автомобіль ЗАЗ - DAEWOO, модель ОСОБА_7, 2003 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 переходить виключно відповідачу. Вважає, що дане Свідоцтво порушує його права, як спадкоємця першої черги, так як батько не міг заповідати вищевказаний автомобіль виключно відповідачу, так як не був його одноосібним власником. Цей автомобіль був придбаний спадкодавцем у шлюбі з його матір'ю -ОСОБА_4, отже є об'єктом права спільною сумісною власністю подружжя. Просить суд: визнати заповіт ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 недійсним, а також визнати Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04 липня 2017 року, посвідчене приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на автомобіль ЗАЗ - DAEWOO, модель ОСОБА_7, 2003 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 недійсним. На адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають задоволенню, оскільки позивач вказує в позові адресу проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, однак до смерті спадкодавця він за даною адресою не проживав. Батько відповідачки помер 02.12.2016р., тобто, на дату подачі позову, 13.11.2017р., 6-місячний строк для прийняття спадщини закінчився, а, отже, право на спадщину позивач втратив, якщо не доведе факт звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Тобто, чи входить позивач до кола осіб, які мають право оскаржити спірний заповіт, не доведено. Наведені позивачем доводи щодо стану здоров'я, що призвели до не усвідомлення спадкодавцем своїх дій і неможливості ними керувати, на підтвердження своїх висновків про відсутність у останнього у момент складання оспорюваного заповіту вільного волевиявлення та відповідності волевиявлення його внутрішній волі на даний час нічим не підтверджена. Також, не доведено , що автомобіль придбавався за спільні кошти подружжя, власником даного автомобіля зазначений померлий ОСОБА_5 (а.с. 135-137)

Позивач та його представник ОСОБА_11 у судовому засіданні позовні вимоги підтримують у повному обсязі, і просять їх задовольнити, додавши, що він, як син, доглядав за батьком коли останній захворів .

Адвокат ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві, просить відмовити в задоволенні позову.

Третя особа- приватний нотаріус ОСОБА_3 в суді показала, що на момент посвідчення нею заповіту, заповідач - ОСОБА_5 знаходився вдома за адресою: м.Суми, вул. Романа Атаманюка, (колишня назва 40 років Жовтня) АДРЕСА_2, в цій квартирі вона була двічі, спочатку вона з ним познайомилась та порозмовляла з ним наодинці в залі, де він знаходився, лежачи на розкладеному дивані, потім повернулася в офіс на комп'ютері надрукувала заповіт з його слів, а потім прийшла до заповідача додому, щоб його посвідчити. Запросив її прийти до заповідача додому на особисте прохання ОСОБА_5 зв'язку з його хворобою, його зять - ОСОБА_13 При спілкуванні з заповідачем у неї не закралась підозра в його обмеженій дієздатності чи недієздатності. Він їй розповів обставини, за яких він вважає, що саме на дочку бажає скласти заповіт. Що ж стосується автомобіля, то по документам власником його був саме ОСОБА_5, дружина його померла, відсутнє було рішення про визначення саме Ѕ частини як за ним так і за його дружиною. (а.с. 47, 188-189)

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін, третю особу, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 2016 року померла ОСОБА_4, яка є матір»ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7)

02 грудня 2016 року помер батько позивача - ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І - БП № 277454 від 05 грудня 2016 року, виданого Ковпаківським районним у м. Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області (а.с. 8)

Перед цим, 28.11.2016 року ОСОБА_5 був складний заповіт, за яким на випадок його смерті він заповідає всю належну йому частку квартири, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. 40 років Жовтня (зараз - вул. ОСОБА_6), буд. 23, та автомобіля ЗАЗ «Део Ланос», держ.номер ВМ 2070 АХ своїй доньці- Ніколаєвій ОСОБА_14. (а.с 116) ОСОБА_8 свідоцтва про право власності від 21.08.2004 року дана квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_9. (а,с. 9) ОСОБА_8 копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 27.06.2012 року, ЗАЗ «Део Ланос», держ.номер ВМ 2070 АХ належить на праві власності ОСОБА_5. (а.с. 119)

Як убачається із копії спадкової справи після померлої ОСОБА_4, після її смерті із заявами про прийняття спадщини зверталися сторони по справі та ними були отримані відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом . (а.с. 62-102) ОСОБА_8 копії спадкової справи після померлого ОСОБА_5, із заявою про прийняття спадщини звернулася його донька ОСОБА_2, якій приватним нотаріусом ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04.07.2017 року на автомобіль ЗАЗ «Део Ланос», держ.номер ВМ 2070 АХ , натомість позивач із письмовою заявою до нотаріуса не звертався. (а.с. 103-134)

Відповідно до копії паспорта громадянина України, ОСОБА_1 з 31.05.1996 року і станом на 02 грудня 2016 року, тобто на момент смерті ОСОБА_5, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, (колишня назва 40 років Жовтня) АДРЕСА_2. (а.с. 5-6, 110)

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. (ст. 12 ч.3) ОСОБА_8 ст. 4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 1233, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Як зазначено у ст. 1237 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. У ст. 1257 цього кодексу визначені підстави недійсності заповіту. Також, згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Так, судом було встановлено, що ОСОБА_5 мав онкологічне захворювання шлунку, що не оспорюється сторонами та їх представниками, а також підтверджується медичною карткою з КУ Сумської міської клінічної лікарні № 4, та поясненнями сімейного лікаря ОСОБА_15, яка була допитана судом в якості свідка та показала, що за місяць або 1,5 місяця до смерті ОСОБА_5 побачила його, скаржився на біль у шлунку, вона двічі приходила додому, він вже не міг підніматися, операцію було робити пізно, хвороба була запущена, син за ним доглядав, наркотичні засоби хворому не призначалися, уколи не кололися, так як больового синдрому не було, в нього не засвоювалася їжа, тому було призначено симптоматичне лікування, тобто ліки від спазму шлунку та блювання. Коли вона з ним спілкувалася, то він був в здоровому умі та пам»яті. Також, про те, що позивач як син доглядав за батьком підтвердив і свідок ОСОБА_16, а також те, що на зовнішній вигляд ОСОБА_5 погано виглядав та на думку свідка його не впізнав. Свідок ОСОБА_17 в суді показала, що дружила із сім»єю ОСОБА_5 з молоду, дізналася про хворобу батька позивача і настоювала на його обстеженні, але хвороба буда запущена. Останні місяць чи 1,5 місяці він вже був в лежачому стані, але вона його провідувала вдома, розмовляла з ним по телефону, він був в здоровому умі, син також доглядав, а донька проживала у Москві, на декілька днів приїздила до батька. В ході розмов особисто свідку покійний ОСОБА_5 говорив, що хоче залишити майно донці, а не сину з власних міркувань. Разом з цим, позивачем не доведено жодними належними доказами у розумінні положень ст.ст. 76-78 ЦПК України той факт, що ОСОБА_5, маючи незадовільний стан здоров»я, станом на час складання заповіту 28.11.2016 року не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Так, позивач та його представник не заявляли перед судом клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи. Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд не вбачає законних підстав для визнання заповіту недійними, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Що ж стосується доводів позивача та його представника про те, що батько ОСОБА_5М не міг заповідати автомобіль ЗАЗ «Део Ланос», держ.номер ВМ 2070 АХ виключно відповідачці, так як не був його одноосібним власником, а придбавався в шлюбі з його матір'ю -ОСОБА_4, отже є спільною сумісною власністю подружжя, то вони не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, так як ОСОБА_4 померла раніше ніж її чоловік ОСОБА_5 і який згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу був його власником. Звертаючись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, позивач не ставив питання про отримання спадщини у розмірі Ѕ частини автомобіля, зазначав лише про частину квартири, садовий будинок, земельну ділянку та грошові вклади. Крім цього, ніким не було встановлено, що спірний автомобіль був спільним майном подружжя, хоча і придбаний під час шлюбу, частки у праві власності не визначалися. У даному конкретному випадку позиція позивача, на думку суду, є помилковою, а тому визнавати свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 04 липня 2017 року, посвідчене приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на автомобіль ЗАЗ - DAEWOO, модель ОСОБА_7, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 недійсним з підстав, зазначених ч.1 ст. 1301 ЦК України судом також немає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич

З оригіналом згідно: суддя О.М. Катрич