Справа № 234/896/19
Провадження № 2-о/234/110/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Демидової В.К.,

при секретарі Воробйової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Краматорськ справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Краматорський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дітей, посилаючись на наступні обставини.

16 жовтня 2018 року в місті Донецьк, у неї народилися два сина. Дана обставина підтверджується копіями медичних свідоцтв про народження № 1766 і №1767, які видані 19.10.2018р. Донецьким Республіканським центром охорони материнства та дитинства. Заявниця в шлюбі не перебуває.

Отримати свідоцтво народження у Краматорському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

У січні 2018 року заявниця звернулася з заявою до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькі й області, де просила зареєструвати факт народження дітей та видати свідоцтво про народження. Однак у реєстрації та видачі свідоцтва про народження дітей їй було відмовлено, та рекомендовано звернутися з заявою до суду.

Документи про народження - є незаконними документами, а тому не можуть бути підставою для проведення державної реєстрації народження дітей.

Просила встановити факт народження нею дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк, Донецької області, Україна.

Заявниця в судове засідання не зявилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності заявника та представника заінтересованої особи Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

16 жовтня 2018 року заявниця ОСОБА_1 народила двох дітей чоловічої статі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, в місті Донецьк, Донецької області, територія якого є тимчасово окупованою, що підтверджується копіями медичних свідоцтв про народження № 1766 і №1767, які видані 19.10.2018р. Донецьким Республіканським центром охорони материнства та дитинства.

З метою реєстрації факту народження дітей і отримання свідоцтва про народження дітей, заявниця звернулася до Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дітей їй було відмовлено на підставі невідповідності свідоцтва про народження дітей встановленим вимогам законодавства України.

Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до абз.1 та абз.2 ч.4ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану громадян підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.

Згідно з абз. 5 ч. 4ст. 13 Закону № 2398-VI за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ч.1ст. 144 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Згідно п. 7 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасового окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представника дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Суд вважає, що ОСОБА_1 дійсно народила 16 жовтня 2018 року двох дітей ОСОБА_2, ОСОБА_3, у місті Донецьк, Донецької області, Україна. Вказана обставина підтверджується наданими медичними документами про народження дітей.

У звязку з чим суд вважає можливим встановити факт народження дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк, Донецької області, Україна, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявниця ОСОБА_1 не перебувала в шлюбі на момент народження дітей, також не перебуває в шлюбі і на теперішній час. В звязку з чим, відповідно до вимог статті 135 Сімейного Кодексу України, суд вважає, що запис про батька дітей у Книзі реєстрації народжень необхідно провести за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дітей записати за її вказівкою.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження дітей підлягає задоволенню.

На підставі статті 135 Сімейного Кодексу України, статті 13 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та керуючись статтями ст. 4, 264, 265, 273, 293, 315, 316, 317 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дітей задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_1 дітей - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Донецьк, Донецької області, Україна.

Мати дитини: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в м.Мценськ, Орловська область, Росія, громадянка України.

Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провести за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записати за вказівкою матері дитини.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Краматорського

міського суду: ОСОБА_4