Справа № 309/601/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 липня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Готри Т.Ю. і Джуги С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Хустського районного суду від 15 квітня 2019 року (у складі судді Кеміня В.Д.) за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у лютому 2019 р. (а.с.2-4).

Ухвалою судді Хустського районного суду від 13 березня 2019 р. заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю такої вимогам ст. 426 ЦПК України, а саме: заявником було сплачено суму судового збору, однак не надано доказів, на які посилався заявник, визначивши саме таку суму судового збору (а.с.11-12).

На виконання вимог указаної ухвали заявником було подано заяву про усунення недоліків (а.с.15), до якої додано квитанцію про сплату судового збору (а.с.16) у розмірі 1 077 грн. і витяг із реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.17), у якому вказано вартість спірної квартири.

Ухвалою судді Хустського районного суду від 15 квітня 2019 р. (а.с.21-22) (оскаржувана ухвала) заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто заявнику.

Суд констатував, що заявником додано квитанцію про сплату судового збору від 29.03.2019 р. на суму 1077 грн., однак до матеріалів заяви не додано доказів, на які посилався заявник, визначивши саме таку суму судового збору.

ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводить про порушення норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

-суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишити заяву без руху та як наслідок повернути таку заявнику;

-суд першої інстанції, залишаючи заяву без руху, не вказав, який саме розмір судового збору необхідно сплатити заявнику за подання заяви, і якщо такий було сплачено не в повному обсязі, то суд мав указати, який розмір судового збору необхідно доплатити.

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, із таких мотивів.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч.3 ст.426 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами додаються: копії заяви відповідно до кількості учасників справи;документ про сплату судового збору;докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин;документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником;клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу;у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

Відповідно до ч.ч.1,10 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Хустського районного суду від 24 травня 2005 р. у зв`язку з нововиявленими обставинами. При цьому ним сплачено судовий збір у розмірі 400 грн. (а.с.1).

Відповідно до п.6 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Залишаючи заяву без руху з підстав невідповідності такої вимогам ст.426 ЦПК України, зокрема, що стосується розміру сплаченого судового збору, суд мав самостійно вказати, яку суму судового збору необхідно доплатити заявнику, у випадку, якщо такий сплачено не в повному обсязі.

Однак, суд не мав жодних процесуальних підстав указувати заявнику, що той не подав доказів визначення саме такої суми судового збору.

На виконання вимог ухвали про залишення заяви без руху заявник надав квитанцію про сплату судового збору на суму 1077 грн. і витяг із реєстру прав власності на нерухоме майно, де вказана вартість спірного нерухомого майна, однак суд, знову ж таки, виходячи за межі своїх повноважень і норм процесуального права, вказав, що заявником не додано доказів, на які він посилався, визначивши саме таку суму судового збору та дійшов висновку про невиконання заявником вимог ухвали і як наслідок визнав заяву неподаною і повернув її, що є незаконним.

Заявник, звернувшись до суду із заявою, сплатив судовий збір, і якщо суд вважає, що такий сплачено не вірно, зобов`язаний указати правильний розмір необхідного до сплати судового зборута зобов`язати заявника такий сплатити, а не зобов`язувати надавати докази, із яких виходив заявник, сплачуючи саме таку суму судового збору.

На думку апеляційного суду суддя суду першої інстанції допустився формалізму і дуже вузько підійшов до вирішення питання щодо подальшого руху справи за умови, що саме до компетенції суду входить перевірка дотримання вимог Закону України «Про судовий збір» і якщо такі вимоги не дотримані, вказати заявнику, який розмір судового збору необхідно сплатити заявнику за подання відповідної заяви.

Згідно з положеннями п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У контексті наведеного та відповідно до вимог ст. 379 ч.1 п.4 ЦПК України оскаржена ухвала підлягає скасуванню як незаконна, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.ст.382,384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2.Ухвалу Хустського районного суду від 15 квітня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 12 липня 2019 року.

Судді: