Дата документу 14.05.2019 Справа № 311/645/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/645/17 Головуючий у 1-й інстанції Степаненко Ю.А.
Провадження № 22-з/807/113/19 Суддя-доповідач Поляков О.З.
14 травня 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого Полякова О.З.
суддів: Крилової О.В.,
за участю секретаря Бабенко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по справі за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізька насіннєва станція», на дії державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Маркіної-Квітки Ірини Станіславівни,-
В С Т А Н О В И Л А :
У травні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.
Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2018 року скаргу ОСОБА_3 задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізької області Маркіної Квітки І.С., про повернення виконавчого документу виконавчого листа № 2/311/461/2017, виданого 22 лютого 2018 року Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ТОВ «Запорізька насіннєва станція» на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 1280 гривень; зобовязано державного виконавця Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізької області Маркіну Квітку І.С. прийняти до виконання виконавчий лист №2/311/461/2017, виданий 22.02.2018 Василівським районним судом, про стягнення з ТОВ «Запорізька насіннєва станція» на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 1 280 гривень; вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись із ухвалою суду, державний виконавець Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізької області Маркіна Квітка І.С. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права, невідповідність висновку суду обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3
Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2019 року апеляційну скаргу державного виконавеця Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізької області Маркіної Квітки І.С.залишено без задоволення. Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 26 липня 2018 року залишено без змін.
08 квітня 2019 року від ОСОБА_3 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
В обґрунтування заяви зазначав, що в апеляційному розгляді справи приймав участь він та його представник адвокат Притула М.І., на підставі угоди про надання правничої допомоги в апеляційній інстанції. За участь у судовому засіданні, консультації ОСОБА_3 сплатив адвокату 1000 грн.
З огляду на вищезазначене, просив суд ухвалити додаткове рішення, про стягнення понесених ним судових витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України).
Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
З матеріалів справи вбачається, що між адвокатом Притулою М.І. та ОСОБА_3 укладено угоду про надання правової допомоги від 14.02.2019 року. Пунктом 1.2 встановлено, що угода поширюється на виконання послуг з надання правничої допомоги в Апеляційному суді Запорізької області як представника скаржника по цивільній справі за апеляційною скаргою державного виконавця Василівського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Маркіної-Квітки І.С. Відповідно до п 3.1. даної угоди винагорода правознавця визначена у розмірі 1000 грн. (а.с. 80).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу сторони склали акт про виконання робіт з надання правових послуг. Також в матеріалах справи міститься квитанція № 26 від 14.02.2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3 на підставі угоди № 26 від 14.02.2019 року сплатив 1000 грн. (а.с. 79а, 80).
Враховуючи вищенаведене та те, що постановою Запорізького апеляційного суду від 19 лютого 2019 року апеляційна скарга державного виконавця Василівського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Маркіної -Квітки І.С. залишена без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін, проте не було вирішено питання про судові понесені та документально підтверджені витрати, судові витрати скаржника підлягають стягненню з позивача.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність прийняття додаткової постанови про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_3 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення по цій справі - задовольнити.
Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_3 понесені на професійну правничу допомогу судові витрати у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 15 травня 2019 року.
Судді: