Пров. №2/766/784/19
21 січня 2019 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Неменко Ю.М., з участю предстанвика позивача адвоката ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач 19.11.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому просила визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2, мотивуючи тим, що їй належить спірна квартира, у якій зареєстрований відповідач, який протягом тривалого часу у квартирі не проживає. Відповідач є її рідним братом, який з 2001 року не проживає за місцем реєстрації та не сплачує комунальні послуги у зв'язку з переїздом на постійне проживання до іншого міста.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2018 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 17.12.2018 року.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідків, судове засідання відкладено на 21.01.2019 року.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, заслухав вступне слово представника позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідка, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Квартира АДРЕСА_3 належить на праві власності позивачеві - ОСОБА_4, що підтверджено договором дарування квартири від 22.11.2001 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3639901 від 21.05.2004 р. (арк. справи 9-10).
Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 виданого 22.02.2002 року ОСОБА_4 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «ОСОБА_10» (арк. справи 7).
Згідно довідки про склад сім'ї №94 від 30.10.2018 р. виданої Житлово-будівельним кооперативом АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_7, ОСОБА_3 (арк. справи 8).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що є сусідкою позивача та проживає на одному поверсі з нею з 1992 року, відповідач проживав з сім'єю у квартирі до початку 2000 року. Останні два роки відповідач не проживає у вказаній квартирі. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі, речі відповідача у будинку відсутні.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що є сусідкою позивача, зазначила, що відповідач не проживає більше п'яти років у спірній квартирі, коли бачила відповідача в останнє не пам'ятає. Випадків того, що позивач або будь-які інші особи перешкоджали відповідачу проживати у житлі їй невідомі, речі відповідача у квартирі відсутні.
Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім'ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.
У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач маючи об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинила, майно та речі відповідача в квартирі відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.
Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірній квартирі щонайменше 5 років, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягають визнанню таким в судовому порядку.
Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.
Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.
Рішення в повному обсязі складене 25 січня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 90, 235, 258, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_6

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

СуддяО. В. Ус