ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/53/19 Справа № 179/2035/17 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппідприємство "Дудківка"

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппідприємство "Дудківка" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 10 травня 2006 року Магдалинівським відділом земельних ресурсів на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за № 69, йому належить на праві приватної власності, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 6,7532 га, що розташована на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Вищевказану земельну ділянку він, згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 29 серпня 2002 року та зареєстрованого 10.12.2009 року Магдалинівським відділом Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № 97, передав в оренду строком на 10 (десять) років ТОВ СП «Дудківка».

Договір оренди земельної ділянки укладений з порушенням істотних його умов. В договорі зазначено, що він є власником земельної ділянки згідно державного акту на землю серії НОМЕР_2, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю за МД №8755 від 16.07.2002, проте земельна ділянка належить йому на підставі державного акту на право власності на земельні ділянку серії НОМЕР_4, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державний актів на право власності на землю за №69 від 10.05.2006 року. В п. 1 договору зазначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 6,72 га, що не відповідає площі земельної ділянки згідно державного акту 6,7532 га.

В реквізитах сторін визначено його паспортні дані НОМЕР_5 від 16.04.1996 року, виданого Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, хоча його паспорт громадянина України був виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області.

В прикінцевих положеннях вказано, що невід'ємною частиною договору є копія державного акту на право власності серії НОМЕР_6, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 3701 від 19.02.2001 року, тобто невідомий документ.

Договір оренди укладений 29.08.2002 року, що не відповідає дійсності, оскільки власником земельної ділянки він став лише 01.08.2005 року, згідно свідоцтву про право на спадщину за заповітом НОМЕР_7 від 01.08.2005. Згідно даних ДПА земельна ділянка перебуває не в оренді, а в лізингу, що суперечить ст. 807 ЦК України та діючому договору оренди земельної ділянки. Відповідач не займається сівозмінами, щороку засіває на полях соняшник та кукурудзу, чим створює загрозу для родючості стану ґрунтів земельної ділянки.

Відповідно до умов п. 2.2. Договору оренди земельної ділянки, відповідач зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 1,5 % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії Договору та у формі: натуральна - пшениця - 500 кг, фуражне зерно - 1500 кг, сонях - 200 кг, цукор - 75 кг, один візок соломи; відробіткова - обробіток присадибної ділянки (оранка та культивація) - до 0,5 га, посів - до 0,3 га, механізоване збирання зернових - до 0,3 га, надання транспортних послуг - до 30 км.

Послуги, які надаються Орендарем і не входять (не враховуються) до розміру орендної плати - ритуальні послуги у випадку смерті орендодавця.

Дані, вказані вище (розмір, платежів за окремими формами орендної плати), встановлюються згідно біржових цін на продукцію, є динамічними та можуть змінюватися щороку у подальшому згідно п. 2.2. Договору за умови їх обов'язкового погодження сторонами.

Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, повинен коригуватися згідно індексації грошової оцінки землі та вимог чинного законодавства і не може бути меншим від розміру встановленого чинним законодавством.

Проте всі ці вимоги орендарем не виконуються, що порушують вимоги договору та діючого законодавства. Про невиплату орендної плати свідчать відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів з 01.01.2008 по 31.12.2016 року.

Мінімальний розмір орендної плати за землі сільськогосподарського призначення більше не обмежений розміром земельного податку. З 01 квітня 2015 року орендна плата для цих категорій земель не може бути менша 3 % грошової оцінки землі (як і для інших категорій земель).

Він, враховуючи щорічне підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії договору згідно нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на загальну площу 6,7532 га починаючи з 2012 року рахує заборгованість по виплаті орендної плати:

-за 2012 рік сума, яку повинен був отримати згідно договору 6 334,31 грн., проте згідно даних ДПА отримав - 5 481,80 грн. Різниця невиплаченої суми 852,51 грн.;

-за 2013 рік сума, яку повинен був отримати - 7 592,77 грн., згідно даних ДПА - 5 768,60 грн. Різниця невиплаченої суми 1 824,17 грн.;

-за 2014 рік сума, яку повинен був отримати - 12 581,76 грн., згідно даних ДПА - 7 959,06 грн. Різниця невиплаченої суми 4 622,70 грн.;

-за 2015 рік сума, яку повинен був отримати згідно договору - 19 792,06 грн., згідно даних ДПА - 11 741,46 грн. Різниця невиплаченої суми 8 050, 54 грн.;

-за 2016 рік сума, яку повинен був отримати згідно договору 22 246,00 грн., згідно даних ДПА 12 247,05 грн. Різниця невиплаченої суми 9 999 грн.

Проте орендар не враховує щорічне підвищення коефіцієнту індексації за кожен рік користування землею, товарну продукцію видає згідно умов початкового договору. Про підвищення орендної плати та видачі товарної продукції питання не піднімалося.

Із цим питанням він неодноразово звертався до відповідача, але відповіді не отримував. На момент пред'явлення позову зобов'язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є невиконаним. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає 25 348 грн. Так як порушуючи його право на отримання матеріальних благ, нехтування його інтересів, що завдало йому душевних страждань, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача, погіршення стану здоров'я, у приниженні честі та гідності, вважає, що йому завдано моральної шкоди на суму 5 000 грн.

З огляду на зазначене, просив суд розірвати укладений між сторонами Договір оренди земельної ділянки № 136 від 29.08.2002 р.; стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 25 348, 00 грн та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Договір оренди земельної ділянки № 136 від 29.08.2002 р., укладений між ОСОБА_1 і товариством з обмеженою відповідальністю «Сільгосппідприємство «Дудківка», зареєстрований - 10.12.2009 Магдалинівським відділом Дніпропетровського державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» за № 97 - розірвано.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосппідприємство «Дудківка» заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 22 672, 24 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням в частині задоволення позовних вимог, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині задоволення позову та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату, що передбачена договором. Жодні зміни до умов договору не вносились, орендар приймав орендну плату та не заперечував щодо її розміру та форми оплати.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримує рішення суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вислухавши учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на день державної реєстрації договору оренди землі законодавством встановлено плату за оренду земельної ділянки в розмірі не менше 3 % від вартості земельної ділянки, тому позивач мав право на отримання орендної плати саме в зазначеному розмірі. Враховуючи, що орендар не в повному обсязі сплачував орендну плату, утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню, та є підставою для розірвання договору оренди.

Однак колегія суддів не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

Судом встановлено, що земельна ділянка, розміром 6, 7532 га, розміщена на території Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 10 травня 2006 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 96, кадастровий № НОМЕР_8 належить позивачу на праві приватної власності (а. с. 6).

Між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди земельної ділянки розміром 6, 72 га (кадастровий НОМЕР_8), який зареєстровано 10.12.2009 року відділом Держкомзему у Магдалинівському районі за № 97 (а. с. 7-11).

Згідно із ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», оренда плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Згідно з п. 2.3. Договір укладено на 10 років з дати державної реєстрації.

У п. 2.2. Договору сторони передбачили, що за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою орендар після збору врожаю щорічно до 31 грудня сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі: 1,5 (півтора) % від грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням щорічного підвищення коефіцієнту індексації за кожен календарний рік терміну дії Договору та у формі: натуральна - пшениця - 500 кг, фуражне зерно - 1500,00 кг., сонях - 200 кг., цукор - 75 кг., один візок соломи; відробіткова - обробіток присадибної ділянки (оранка та культивація) - до 0,5 га, посів -до 0,3 га, механізоване збирання зернових - до 0,3 га, надання транспортних послуг - до 30 км.

Послуги, які надаються орендарем і не входять (не враховуються) до розміру орендної плати - ритуальні послуги у випадку смерті орендодавця.

Дані, вказані вище (розмір платежів за окремими формами орендної плати), встановлюються згідно біржових цін на продукцію, є динамічними та можуть змінюватися щороку у подальшому згідно п. 2.2. договору за умови їх обов'язкового погодження сторонами.

Розмір орендної плати визначається за домовленістю між сторонами, повинен коригуватися згідно індексації грошової оцінки землі та вимог чинного законодавства і не може бути меншим від розміру, встановленого чинним законодавством.

Орендар за погодженням з орендодавцем може виконувати своє зобов'язання з виплати орендної плати як у грошовій, так і у натуральній або у відробітковій формі без внесення змін до цього договору.

Тобто, сторонами у п. 2.2. договору оренди було погоджено, що орендна плата виплачується у двох формах: натуральній та відробітковій формі в розмірі не менше 1,5 % від нормативної грошової оцінки землі. Однак орендар також може виплачувати орендну плату у інших формах без внесення змін до договору. Зміна ж розміру орендної плати відбуваються за погодженням між сторонами.

Згідно матеріалів справи, відповідач належним чином виконував умови договору оренди земельної ділянки, вчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату.

У 2014 році позивачу було нараховано та сплачено орендної плати в натуральній та відробітковій формі: пшениця - 500 кг; фуражне зерно - 2500 кг (ячмінь - 1250 кг, кукурудза - 1250 кг.); соняшник - 300 кг; цукор - 75 кг; солома -1 візок.

Крім того відповідачем надані послуги з обробітку присадибної земельної ділянки позивача: оранка - 0,56 га, культивація - 0,74 га, посів - 1,06 га.

У 2015 році позивачу було нараховано та сплачено орендної плати в натуральній та відробітковій формі: пшениця - 500 кг; фуражне зерно - 2500 кг (ячмінь - 1250 кг, кукурудза - 1250 кг); соняшник - 300 кг; цукор - 75 кг; солома - 1 візок.

Надані послуги з обробітку присадибної ділянки: культивація - 0,56 га, посів - 0,51 га.

У 2016 році позивачу було нараховано та сплачено орендної плати в натуральній та відробітковій формі: пшениця - 500 кг; фуражне зерно - 2250 кг; (ячмінь - 1250 кг, кукурудза - 1000 кг); соняшник - 200 кг; цукор - 75 кг; солома - 1 візок.

Надані послуги з обробітку присадибної ділянки: оранка - 0,57 га, культивація - 0,57 га, посів - 0,41 га, механізоване збирання врожаю зернових - до 0,31 га.

Судом встановлено, що орендарем сплачувалась орендна плата навіть в більшому розмірі, ніж передбачено п.2.2Договору.

Вказані обставини підтверджуються довідкою про нарахування та виплату орендної плати ТОВ «СП «Дутківка», первинними бухгалтерськими документами (відомостями, списками, накладними), довідкою про перерахування відповідачем до бюджету податку з доходів фізичних осіб, а також самим позивачем, який підтвердив факт виплати йому орендної плати у натуральній та відробітковій формі своєчасно та в зазначеному обсязі.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 22 Закону України «Про оренду землі» за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Згідно відомостей центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів (т.1,а.с.17), відповідачем окрім іншого в 2012-2016 роках, наданих позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції, останньому було нараховано та сплачено суму доходу (дохід та податок) від надання в оренду майна (земельної ділянки) в наступному розмірі (в перерахунку на грошову форму):

за 2012 рік - 7 304,07 грн (6 481,80 грн + 822,27 грн);

за 2013 рік - 6 633,88 грн (5 768,60 грн + 865,28 грн);

за 2014 рік - 9 152,92 грн (7 959,06 грн + 1 193,86 грн);

за 2015 рік - 13 600,03 грн (11 841,46 грн + 1 758,57 грн);

за 2016 рік - 14 451,53 грн (12 247,05 грн + 2 204,48 грн).

Отже відповідач, в перерахунку на ринкові ціни на видану натуроплату, фактично сплатив позивачу за 2012 - 2016 роки орендну плату в сумі 51 142,42 грн, що є значно більшим, ніж розмір орендної плати, встановлений в договорі.

Як зазначалося вище, розмір орендної плати залежить від нормативної грошової оцінки землі в кожному конкретному році. За договором оренди землі загальна сума орендної плати в грошовому еквіваленті повинна становити не менше 1,5 % він нормативної грошової оцінки землі.

Такі умови договору відповідають п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, згідно з яким для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Відповідно до інформації, наданої Управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділ у Мадалинівському районі нормативна грошова оцінка належної позивачеві земельної ділянки в період з 2012 по 2016 р.р. становила: станом на 01.01.2012 рік - 120 241,40 грн; станом на 01.01.2013 рік - 211 144,00 грн; станом на 01.01.2014 рік - 211 144,00 грн; станом на 01.01.2015 рік - 263 718,80 грн; станом на 01.01.2016 рік - 316 462,58 грн.

Таким чином, відповідач фактично сплатив орендну плату позивачеві: за 2012 рік в розмірі 6,07 % від нормативної грошової оцінки землі; за 2013 рік в розмірі 3,14 % від нормативної грошової оцінки землі; за 2014 рік в розмірі 4,33 % від нормативної грошової оцінки землі; за 2015 рік в розмірі 5,16 % від нормативної грошової оцінки землі; за 2016 рік в розмірі 4,57 % від нормативної грошової оцінки землі, що виключає наявність заборгованості відповідача зі сплати орендної плати.

При цьому позивачем беззаперечно приймалася орендна плата у наданій відповідачем формі та сторони фактично не припиняли виконання своїх зобов'язань за договором оренди.

Разом з тим, ОСОБА_1 в своїй позовній заяві зазначає, що орендодавець мав право на отримання орендної плати в більшому розмірі, посилаючись на те, що в редакції станом на дату реєстрації договору оренди - 10.12.2009 року Указу Президента України від 2 лютого 2002 р. «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» встановлено плату за оренду земельних ділянок в розмірі не менше 3 % від вартості земельної ділянки.

Однак зазначений нормативно-правовий акт не надає орендодавцю права для автоматичної зміни умов договору оренди та підвищення розміру орендної плати до 3 %, а є лише підставою для можливого перегляду розміру орендної плати.

Згідно ст. 30 Закону України "Про оренду землі", зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За вимогами ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно п. 3.3.2 Договору, сторони мають право вносити зміни в Договір за згодою обох сторін у письмовій формі.

Всупереч вищезазначеним положенням законодавства та умовам договору, матеріали справи не містять додаткової угоди або інших відомостей щодо внесення узгоджених змін до договору щодо розміру орендної плати.

Посилання орендодавця на те, що орендарем було залишено без відповіді його пропозиції щодо перегляду орендної плати, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку, згідно положень ст. 651 ЦК України та ст. 30 Закону України "Про оренду землі". Проте своїм правом на внесення змін та доповнень до Договору оренди в судовому порядку орендодавець не скористався.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значної мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Проте відповідач - ТОВ "Сільгосппідприємство "Дудківка"належним чином виконував свої обов'язки, передбачені Договором, що підтверджується доказами прийняття орендарем виплат орендної плати за договором у натуральній та відробітковій формі, яка відповідає чинному пункту 2.2 Договору оренди, що свідчить про відсутність ознак критерію істотності порушення відповідачем умов договору щодо внесення орендних платежів, тому підстав для розірвання договору на вимогу позивача колегія суддів не вбачає.

З огляду на зазначене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в оскаржуваній частині з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості та розірвання договору оренди земельної ділянки.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Сільгосппідприємство "Дудківка"підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 920,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппідприємство "Дудківка" - задовольнити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 лютого 2018 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппідприємство "Дудківка" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі скасувати та відмовити у задоволенні цих позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільгосппідприємство "Дудківка"судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 920,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова