ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року

м.Харків

Справа № 640/10887/17

Провадження № 22-ц/818/1129/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Котелевець А.В., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»

відповідач ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2017 року у складі судді Сенаторова В.М. по справі №640/10887/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до суду з позовом ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову вказав, що 16 квітня 2015 року у м. Харкові по вул. Мироносицькій відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Міtsubishi Lancer", державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу "Volkswagen Polo", державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Відповідно до Договору добровільного страхування №28-0199-0157/13/0818 від 25 грудня 2013 року цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу "Volkswagen Polo", д.н. НОМЕР_2 на час ДТП був застраховано у ПрАТ "СК "Українська страхова група".

17 квітня 2015 року страхувальник звернувся до Страхової компанії із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та надав всі необхідні документи. На підставі Ремонтної калькуляції №ПССКА-4651 від 12 червня 2015 року, страхового акту №ПССКА-4651 від 12 червня 2015 року та розрахунку до нього на рахунок ТОВ "Соллі-Плюс Автомобільний Дім" перераховано сумк страхового відшкодування у розмірі 3623 трн. 84 коп.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2015 року ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Просить стягнути суму страхового відшкодування у розмірі 3623 грн. 84 коп. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2017 року позов ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» суму страхового відшкодування у розмірі 3623 грн. 84 коп. та судові витрати у розмірі 1600 грн.

Рішення мотивовано тим, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» виплачено суму страхового відшкодування за договором страхування потерпілій особі , а тому позов про стягнення із особи, відповідальної за заподіяну шкоду, суми страхового відшкодування у розмірі 3623,84 грн. підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

На час ДТП її цивільно-правову відповідальність застраховано згідно полісу №АІ/4132474 у ПрАТ «СК «Україна», а тому позивач мав можливість звернутися до її страхової компанії з правом зворотної вимоги.

ПрАТ «СК «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА» не звертався до ПрАТ СК «Україна» із заявою про сплату страхового відшкодування в порядку регресу, а тому не отримувала її відмову у виплаті страхового відшкодування, розмір якого розрахований з порушенням вимог закону. Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ СК «Україна» обов'язок відшкодувати шкоду позивачу покладався на неї.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 16 квітня 2015 року у м. Харків по вул. Мироносицькій відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Міtsubishi Lancer", державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу "Volkswagen Polo", державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 13 травня 2015 року ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

01 грудня 2014 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування №28-0199-0157/13/0818, за яким страховик прийняв на себе зобов'язання відшкодувати збитки, заподіяні у разі пошкодження транспортного засобу «Volkswagen Polo», державний номерний знак НОМЕР_2.

17 квітня 2015 року з заявою про виплату страхового відшкодування до ПАТ СК «Українська страхова група» звернувся ОСОБА_4

ПрАТ «СК «Українська страхова група» на виконання умов договору страхування перераховано суму страхового відшкодування у розмірі 3623 грн. 84 коп.

Задовольняючи позовні вимоги ПрАТ СК «Українська страхова група» суд першої інстанції виходив з тих обставин, що за договором страхування позивачем виплачено потерпілій особі суму страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв'язку з чим виникло нове правовідношення, пов'язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

Тому вимога страховика потерпілого до завдавача шкоди не є регресною, а правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у зв'язку з виплатою ПрАТ «Українська страхова група» на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої неї шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 та 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізовує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З матеріалів справи вбачається, що на час ДТП - 16 квітня 2015 року цивільна правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СК «Україна».

Отже, уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 та 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» реалізовує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц.

ПрАТ «СК «Україна» до участі у справі судом залучено не було.

За таких обставин підстав для стягнення суми з ОСОБА_3 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від 17 листопада 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-а, ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт НОМЕР_3, виданий Совєтським РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області 13 листопада 2008 року, місце проживання АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 2400 ( дві тисячі чотириста ) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 квітня 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: А.В. Котелевець

І.С. Сащенко