Справа № 199/8389/18
РІШЕННЯ

іменем України

17.01.2019

м. Дніпро

справа №199/8389/18

провадження № 2о/199/18/19

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

за участю секретарів Терентієвої Я.О., Столяренко А.І.,

за участю учасників справи:

заявників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника заявника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1, де заінтересована особа - Амур-Нижньодніпровський районний відділ в м. Дніпрі Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року заявники ОСОБА_1 звернулися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви посилалися на те, що з січня 1991 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх двоє дітей приїхали в Україну з Вірменії. Спочатку вони проживали в Апостоловському районі Дніпропетровської області, оскільки ОСОБА_2 працював на Апостоловському цегельному заводі. У травні 1991 року він з сім'єю переїхав до м. Дніпра. ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_1. На теперішній час вона бажає отримати паспорт громадянина України, проте заінтересованою особою роз'яснено, що право на набуття особою громадянства України за народженням залежить від статусу батьків особи, законності та характеру їх проживання в Україні, що може також бути встановлено судом.

У зв'язку з викладеним, заявники просять встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на території України на момент проголошення незалежності України - 24 серпня 1991 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на те, що він з дружиною ОСОБА_3 та двома старшими дітьми - донькою ОСОБА_12 та сином ОСОБА_5 приїхали на Україну в 1991 році. Молодша донька ОСОБА_1 народилася в Україні. Заявник і його дружина, а також двоє старших дітей мають паспорти громадян України. При цьому при отриманні паспортів завжди проводилися перевірки законності перебування їх сім'ї на території України. Дружина заявника ОСОБА_3 періодично їздила до Вірменії до хворих батьків і тому при написанні автобіографії, він зазначив, що дружина не проживає з ними, хоча дружина на тривалий термін ніколи не відлучалася, оскільки були маленькими діти. Встановлення даного юридичного факту необхідно для отримання молодшою донькою паспорту громадянина України.

Заявник ОСОБА_3 заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Суду пояснила, що вони з чоловіком ОСОБА_2 і двома старшими дітьми - донькою ОСОБА_12 та сином ОСОБА_5 приїхали на Україну в 1991 році і проживали спочатку нетривалий час в Апостоловському районі Дніпропетровської області, а потім в м. Дніпро по вул. Янтарна в будинку на підставі оренди, а потім поруч вже у власному будинку. За законодавством Вірменії не потрібно було після реєстрації шлюбу міняти паспорт у зв'язку зі зміною прізвища жінки на прізвище чоловіка, а тому вона не одразу змінила прізвище. Дійсно заявник відлучалася з України у Вірменію, оскільки у неї хворіли батьки, проте це були не тривалі відлучення, тому що донька та син були маленькі і потребували турботи, а догляд за будинком та дітьми це обов'язок її як дружини.

ОСОБА_1 просила задовольнити заяву, оскільки вона не може отримати паспорт громадянина України і зареєструватися на ЗНО, хоча народилася в Україні та все життя проживає в Україні.

Представник заявників ОСОБА_4 заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити, посилаючись на те, що у справі надано достатньо доказів того, що заявники з січня 1991 року проживають на території України. ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх двоє старших дітей - син та донька, отримали паспорти громадян України, при цьому кожного разу проводилася перевірка законності перебування сім'ї на території України. Крім того, ОСОБА_1 отримала закордонний паспорт як громадянка України. Дані обставини окрім письмових доказів також підтверджуються показами допитаних свідків.

Представник заінтересованої особи - Амур-Нижньодніпровського районного відділу в м. Дніпрі Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Куляба С.Б. просила вирішити справу відповідно чинного законодавства з урахуванням письмових доказів наданих заінтересованою особою.

Вислухавши заявників, представника заявників та представника заінтересованої особи, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободита інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначенийзаконом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що сім'я ОСОБА_1 з 1991 року проживала за адресою - АДРЕСА_1 на підставі оренди, а з 1995 року по теперішній час проживає за адресою - АДРЕСА_2 (а.с.21).

Метою встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на території України станом на 24 серпня 1991 року є необхідність в отриманні їхньою донькою ОСОБА_1 паспорту громадянина України.

Свідок ОСОБА_7 суду показала, що з травня 1991 року знає сім'ю ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3 (ОСОБА_3) і двох їх дітей - ОСОБА_10 та ОСОБА_12, а в 2001 році народилася ОСОБА_1. Завжди вони проживали повною сім'єю, такого щоб тривалий час не було мами дітей - ОСОБА_3 вдома, не було. Крім того, її молодший син ходив з ОСОБА_10 в дитячий садочок.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що з сім'єю ОСОБА_1 знайомий з травня 1991 року як з сусідами. Спочатку вони орендували будинок по АДРЕСА_1, а потім доглядали сусідку і оселилися в будинку АДРЕСА_2. ОСОБА_10 ходив до дітячого садочка з молодшим сином свідка.

Свідок ОСОБА_9, який є сусідом ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, надав аналогічні покази.

ОСОБА_11, як свідок, суду показала, що з червня 1991 року працювала у дитячому садочку нянечкою в групі, куди ходив ОСОБА_10, якого приводили в садок і мама і тато, які завжди відвідували батьківські збори, дітячі заходи. Сім'я дружна, завжди всі були разом.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що з раннього дитинства він проживає в Україні, батьки завжди були разом. Коли він та його старша сестра ОСОБА_12 отримували паспорти громадян України, то перевірка проводилася неодноразово і паспорти вони в подальшому отримали.

При розгляді справи, суд також враховує, що загальною декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Отже, верховенство права є головним принципом, який визначає вимоги до суспільних інститутів з метою забезпечення природних прав і свобод людини. Цей принцип має застосовуватися у всіх сферах державного і суспільного життя, а особливо в діяльності апарату державної влади. Виконання верховенства права забезпечує практичну реалізацію прав і свобод особи, безпосередньо гарантує невід'ємні природні права людини.

Крім того, неодноразово ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначав про необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та фундаментальними правами окремої людини.

Враховуючи покази свідків та надані письмові докази, з урахуванням принципу верховенства права, те, що заявники в повному обсязі обґрунтували свої вимоги та підтвердили їх доказами, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання заявників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України та клопотання заявників, судові витрати слід віднести на їх рахунок.

Керуючись ст.ст. 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_2), яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання - АДРЕСА_2), який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1, ОСОБА_1 (РНОКПП та паспорт відсутні, місце проживання - АДРЕСА_2) де заінтересована особа - Амур-Нижньодніпровський районний відділ в м. Дніпрі Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження - вул. Кожем'яки, 17 в м. Дніпро, 49083), про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Гюмрі Вірменії, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт НОМЕР_3, місце проживання - АДРЕСА_2), на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Встановити факт проживання ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Ленінокан Вірменії, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт НОМЕР_4, місце проживання - АДРЕСА_2), на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Судові витрати віднести на рахунок заявників.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення буде складено 24 січня 2019 року.

Суддя О.Б.Подорець