ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/5503/17 Головуючий суддя І інстанції Ізмайлов І.К.
Провадження № 22-з/818/23/19 Суддя доповідач ЯцинаВ.Б.
Категорія: В порядку ЦПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії: Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення по справі за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки" - Пархоменка Олександра Олександровича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року в складі головуючого судді Ізмайлова І.К. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки" про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинення певних дій, визнання недійсними частини умов договору та стягнення надмірно сплачених коштів,

встановив :

04 вересня 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки" власниця квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та власниця квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_4

11 грудня 2017 року уточнивши позовні вимоги, посилалися на те, що 01.08.2009 року між ОСОБА_3, як споживачем, а також 03.08.2010 року між ОСОБА_4, як споживачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Авантаж", як виконавцем, правонаступником щодо прав та обов'язків якого є відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки", укладено договір № 31-ВП та відповідно № 90-ВП на надання експлуатаційних послуг в зазначеному жилому будинку.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ТОВ "ПЕОЖБ "Другої П'ятирічки" задоволено частково.

Представник ТОВ "ПЕОЖБ "Другої П'ятирічки" в апеляційній скарзі просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки" - Пархоменка Олександра Олександровича - залишено без задоволення. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року - залишено без змін.

21 листопада 2018 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

22 листопада 2018 року справу витребувано з суду першої інстанції.

27 листопада 2018 року справа надійшла до Харківського апеляційного суду.

На обґрунтування своєї заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 вказали, що при ухваленні судового рішення у справі не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, про які вони зазначили у своєму відзиві на апеляційну скаргу у розмірі 4000 грн.00 коп., які вони сплатили за договором.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

08 січня 2019 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 подали заяву про ухвалення додаткового рішення у справі.

На обґрунтування заяви вказали, що постановою Харківського апеляційного суду від 02.11.2018 року було залишено без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків «Другої П'ятирічки»», рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року залишено без змін.

При цьому позивачам під час апеляційного провадження була надана правнича допомога, внаслідок чого вони понесли витрати у зв'язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме: на підготовку адвокатом Білоголовською Л.А. відзиву на апеляційну скаргу на суму 2000 грн. кожний з позивачів.

Разом з відзивом на апеляційну скаргу позивачами було подано заяву про розрахунок судових витрат та документи, що підтверджують понесені витрати:

1.Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом за договором № 07/08-01 від 07.08.2018 року про надання правничої допомоги у справі № 644/5503/17 станом на 14.08.2018.

2.Копія договору № 07/08-01 від 07.08.2018 року про надання правничої допомоги у справі.

3.Копія Акту від 14.08.2018р. приймання-передачі наданих послуг договору № 07/08-01 від 07.08.2018 року про надання правничої допомоги.

4.Копії квитанцій до прибуткових касових ордерів №№ 1, 2 від 07.08.2018р.

5.Поштова квитанція та опис вкладення в цінний лист про направлення заяви та документів відповідачу.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали з адвокатом Білоголовською Л.А. договір № 07/08-01 від 07.08.2018 року про надання правничої допомоги, відповідно до якого вона взяла на себе зобов'язання надавати необхідну правничу допомогу Клієнту по цивільній справі № 644/5503/17 в Апеляційному суді Харківської області.

14.08.2018 року між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та адвокатом Білоголовською Л.А. було підписано акт приймання-передачі наданих послуг за договором № 07/08-01 від 07.08.2018р. про надання правничої допомоги (акт подано разом із заявою про розподіл судових витрат) відповідно до якого адвокатом Білоголовською Л.А. надані наступні послуги:

1. Проведення аналізу апеляційної скарги на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08.06.2018р.

2. Підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення названого рішення суду.

3. Підготовка заяви про розподіл судових витрат.

Відповідно до вказаного договору гонорар адвоката Білоголовської Л.А. становить 4000 (чотири тисячі) гривень та сплачений позивачами у рівних частках, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 07.087.2018р.

Укладений Договір не передбачає будь-якого розрахунку суми гонорару за правничу допомогу та є фіксованим за весь обсяг послуг, передбачених договором, що відповідає статті 28 Правил адвокатської етики.

Послались на правову позицію, яка була висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.06.2018р. у справі № 826/1216/16 щодо переліку документів, які підтверджують витрати на правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказали, що у даному випадку не поступали клопотання іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п.п. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини, із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

10 січня 2019 року справу витребувано з суду першої інстанції.

16 січня 2019 року справа надійшла до Харківського апеляційного суду.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно до ст. 270 ЦПК України:

1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

5. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув заяву за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, згідно до положень ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява не підлягає задоволенню.

Учасники справи в судове засідання згідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України не викликались, оскільки у даному випадку не має необхідності вислуховувати їх пояснення з приводу наданих позивачами на обґрунтування свого клопотання документів.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ТОВ "ПЕОЖБ "Другої П'ятирічки" задоволено частково.

Визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки" по нарахуванню ОСОБА_3, яка проживає в АДРЕСА_1 плати з утримання вказаного будинку та прибудинкової території в період з липня 2014 р. по жовтень 2017 року та нарахування боргу з липня 2014 р. по жовтень 2017 року - незаконними.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки" здійснити перерахунок ОСОБА_3 оплати за утримання будинку і прибудинкової території квартири АДРЕСА_3 за період з липня 2014 р. по жовтень 2017 року відповідно до договору № 31-ВП від 01 серпня 2009 року укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Авантаж" та Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 47 від 06 лютого 2013 року.

ОСОБА_3 в задоволенні позову про визнання недійсними пунктів 2.8., 2.9. Договору № 31-ВП від 01 серпня 2009 року укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Авантаж", визнанні незаконними дій про відмову в проведенні перерахунку за неякісні послуги надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки" в період з 15 грудня 2015 року по 31 січня 2016 року, та зобов'язання здійснити перерахунок на суму 127,35 грн. - відмовлено.

Визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки" по нарахуванню ОСОБА_4, яка проживає в АДРЕСА_3 плати з утримання вказаного будинку та прибудинкової території в період з липня 2014 р. по жовтень 2017 року та нарахування боргу з липня 2014 р. по жовтень 2017 року - незаконними.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки" здійснити перерахунок ОСОБА_4 оплати за утримання будинку і прибудинкової території квартири АДРЕСА_4 за період з липня 2014 р. по жовтень 2017 року відповідно до договору № 31-ВП від 01 серпня 2009 року укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Авантаж" та Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 47 від 06 лютого 2013 року.

ОСОБА_4 в задоволенні позову про визнання недійсними пунктів 2.8., 2.9. Договору № 90-ВП від 03 серпня 2010 року укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Авантаж", визнанні незаконними дій про відмову в проведенні перерахунку за неякісні послуги надані Товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки" в період з 15 грудня 2015 року по 31 січня 2016 року, та зобов'язання здійснити перерахунок на суму 152,10 грн. - відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки" на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір по 352,40 грн. з кожної

Постановою Харківського апеляційного суду від 02 листопада 2018 року апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Другої П'ятирічки" - Пархоменка Олександра Олександровича - залишено без задоволення. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року - залишено без змін.

У статті 137 ЦПК України передбачені витрати на професійну правничу допомогу:

1. Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

6. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Витрати фізичних осіб, пов'язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

За правилами підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із закінченням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Дійсно, у заяві про розподіл судових витрат від 16.08.2018р. ОСОБА_3, ОСОБА_4 просили суд апеляційної інстанції стягнути з ТОВ «Підприємства з обслуговування житлових будинків «Другої П'ятирічки» на користь кожного з позивачів судові витрати, на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн (а.с. 16 т. 2). На підтвердження понесених витрат надали укладений між ними та адвокатом Білоголовською Л.А. договір № 07/08-01 від 07 серпня 2018 року на надання необхідної правничої допомоги по справі № 644/5503/17 в Апеляційному суді Харківської області. За надання правничої допомоги за цим договором гонорар адвоката становить 4000 грн. (а.с. 19 т. 2)

Згідно до Акту приймання-передачі наданих послуг до вказаного договору від 14 серпня 2018 року адвокат надав позивачам професійну правничу допомогу при захисту прав клієнтів в апеляційному суді Харківської області у справі № 644/5503/17 за вказаною апеляційною скаргою на суму 4000 грн., які були сплачені авансом в сумі 4000 грн. (а.с. 20 т. 2).

Відповідно до квитанцій до прибуткового касового ордеру №№ 1,2 від адвокату Білоголовської Л.А. було сплачено ОСОБА_3 та ОСОБА_4, по 2000 грн., кожною (а.с. 18 т.1).

Згідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У статті 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, всупереч свого процесуального обов'язку, передбаченого ст.ст. 12, 81 ЦПК України, з порушенням вимог ч. 3 ст. 137 ЦПК України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подавши до суду апеляційної інстанції детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, не подали до суду апеляційної інстанції детального опису здійснених адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з вищевказаного Акту виконаних робіт на суму 4000 грн, він взагалі не містить опису здійснених адвокатом витрат, необхідних для проведення аналізу апеляційної скарги, підготовки відзиву на апеляційну скаргу та підготовку заяви про розподіл судових витрат (зокрема тривалості виконання цих робіт тощо) (а.с. 20 т. 2).

З огляду на це, у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу слід відмовити, за недоведеністю його розміру.

Відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 8 ст. 141, ст. ст. 270, 367, 368, 374, 381, 389-391 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_3, ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 січня 2019 року.

Головуючий: В.Б. Яцина.

Судді: І.В. Бурлака.

Н.П. Пилипчук.