Справа № 211/1895/19
Провадження № 2/211/1211/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 квітня 2019 року суддя Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в ОСОБА_1, розглядаючи позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектний інститут по збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника та інфляційної складової,-

встановив:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 42297,76 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні працівника за період з 24.08.2018 року по 20.04.2019 рік включно в сумі 29252,85 грн. та інфляційну складову за період з січня 2016 року по лютий 2019 рік в сумі 12208,41 грн., посилаючись на тривалу затримку розрахунку з ним відповідачем при звільненні.

Однак позовна заява не відповідає вимогам частини четвертої статті 177 ЦПК України, відповідно до якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, в матеріалах справи відсутня квитанція про сплату позивачем судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI передбачено сплату судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно тексту позову, позивачем крім стягнення заборгованість по заробітній платі, заявлено ще дві вимоги майнового характеру: стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та інфляційної складової.

При подачі позову до суду ОСОБА_2 керувався тим, що вимога про стягнення середнього заробітку в розумінні пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» є «іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин», тому не відноситься до вимог про стягнення заробітної плати, за пред'явлення яких до роботодавця працівники-позивачі звільнені від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» установлено пільги щодо сплати судового збору, згідно з пунктом 1 частини першої якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

При цьому, інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції № 114/8713, згідно з пунктом 3.9 якого до них відносяться суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення інфляційної складової під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Зазначена позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30 січня 2019 року по справі № 910/4518/16.

За таких обставин позивачу ОСОБА_2 необхідно сплатити судовий збір в сумі по 768,40 гривень за кожну вимогу за наступними реквізитами: Отримувач коштів УК у м.Кривому Розi/Довг.р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38032510; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача 4021; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу *;101;__________( реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ), Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Згідно частини 1 статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст. 185 ЦПК України)..

Враховуючи викладене, вважаю, що позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектний інститут по збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника та інфляційної складової слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків повідомивши, що відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Науково-дослідний та проектний інститут по збагаченню та агломерації руд чорних металів «Механобрчормет» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника та інфляційної складової - залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1