ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 646/1222/18

Провадження № 22-ц/818/359/19

24 січня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубний Р.М.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби у Харківській області

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 14 червня 2018 року, ухвалене у складі судді Шелест І.М. (повний текст рішення виготовлено 14 червня 2018 року),

УСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року приватне підприємство «Юридична компанія «Право Груп» в особі Ястребової Євгенії Богданівни, діючи в інтересах ОСОБА_1, звернулося до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (надалі Міжрайонний ВДВС), Державної казначейської служби України (надалі ДКСУ), Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області (надалі ГУ ДКСУ у Х/О) про стягнення надмірно зарахованих коштів.

Позовна заява мотивована тим, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2017 року скаргу ОСОБА_1 на дії Комінтернівського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (надалі Комінтернівський ВДВС м. Харків ГТУЮ у Х/О) задоволено частково. Визнано неправомірними та скасовано винесені в рамках зведеного виконавчого провадження (ВП) № 51517876, постанови державних виконавців від 18 березня 2016 року, 30 червня 2016 року про стягнення на користь Держави виконавчого збору та суми витрат на проведення виконавчих дій на загальну суму 92 057 грн. 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_1 було надмірно зараховано кошти на депозитний рахунок Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в загальному розмірі 92 057 грн. 50 коп. Зазначену суму ОСОБА_1 сплатив на депозитний рахунок виконавчої служби, що знайшло своє відображення в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2017 року.

Представник позивача ОСОБА_1, посилаючись на норми Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03 вересня 2013 року, ст.ст. 15, 16, 1174, 1176, 1212, 1215 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року, ст. 25 Бюджетного кодексу України, Положень про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13.04.20114 року № 460/2011, просила суд:

- стягнути з ДКСУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 28 673 грн. 20 коп. на відшкодування матеріальних збитків завданих неправомірними діями державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ, правоприємником якого є Міжрайонний ВДВС, в рамках зведеного виконавчого провадження № 51517876;

- стягнути з ДКСУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 50 грн. на відшкодування матеріальних збитків завданих неправомірними діями державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ, правоприємником якого є Міжрайонний ВДВС, в рамках зведеного виконавчого провадження № 51517876;

- стягнути з ДКСУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 50 грн. на відшкодування матеріальних збитків завданих неправомірними діями державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ, правоприємником якого є Міжрайонний ВДВС, в рамках зведеного виконавчого провадження № 51517876;

- стягнути з ДКСУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 63 284 грн. 30 коп. на відшкодування матеріальних збитків завданих неправомірними діями державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ, правоприємником якого є Міжрайонний ВДВС, в рамках зведеного виконавчого провадження № 51517876;

- стягнути з ДКСУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 суму судових витрат.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ДКСУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 28 673 грн. 20 коп. на відшкодування матеріальних збитків завданих неправомірними діями державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харкова ГТУЮ, правоприємником якого є Міжрайонний ВДВС, в рамках зведеного виконавчого провадження № 51517876; стягнуто з ДКСУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 50 грн. на відшкодування матеріальних збитків завданих неправомірними діями державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ, правоприємником якого є Міжрайонний ВДВС, в рамках зведеного виконавчого провадження № 51517876; стягнуто з ДКСУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 50 грн. на відшкодування матеріальних збитків завданих неправомірними діями державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ, правоприємником якого є Міжрайонний ВДВС, в рамках зведеного виконавчого провадження № 51517876; стягнуто з ДКСУ за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 суму у розмірі 63 284 грн. 30 коп. на відшкодування матеріальних збитків завданих неправомірними діями державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ, правоприємником якого є Міжрайонний ВДВС, в рамках зведеного виконавчого провадження № 51517876.

Рішення суду мотивовано тим, що кошти в загальному розмірі 92 057 грн. 50 коп. сплачені ОСОБА_1 без достатньої правової підстави, тому суд на підставі ст. ст. 1212, 1213 ЦК України прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 Вважаючи, що наявні умови та підстави для задоволення позову, суд першої інстанції, виходив із того, що Державна казначейська служба України є належним відповідачем у цій справі.

В поданій 11 липня 2018 року апеляційній скарзі на рішення суду Міжрайонний ВДВС, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову про стягнення надмірно зарахованих коштів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що посилання позивача на безпідставність отримання відповідачем коштів і, як наслідок, застосування положень статті 1212 ЦК України є помилковим, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що кошти перераховувались в якості витрат на проведення виконавчих дій. Вимоги про стягнення збитків можуть бути задоволені лише у випадку, якщо буде доведено наявність всіх елементів складу правопорушення. Недоведення хоч би одного з них виключає можливість задоволення вимоги про стягнення збитків. Позивачем не доведено жодного з елементів складу правопорушення, що виключає можливість стягнення з відповідача матеріальних збитків. Правова природа сплачених боржником коштів є витрати на проведення виконавчих дій, у зв'язку з чим стягнення зазначених коштів в якості збитків є безпідставним.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - ПП «Юридична компанія «Право груп» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, аргументи апелянта в апеляційній скарзі є такими, що не мають під собою правового підґрунтя.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Кружиліною О.А. від 06 серпня 2018 року відкрито провадження за апеляційною скаргою Міжрайонного ВДВС на рішення Червонозаводського районного суду міста Харкова від 14 червня 2018 року (а.с. 88).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08 серпня 2018 року справа призначалася до судового розгляду (а.с. 93).

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

03 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу Міжрайонного ВДВС передано до Харківського апеляційного суду.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду 19 жовтня 2018 року визначено колегію судів: суддя-доповідач - Тичкова О.Ю., судді - Коваленко І.П., Котелевець А.В. (т.2 а.с. 108).

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що на примусовому виконанні у Комінтернівському ВДВС м. Харків ГТУЮ у Х/О перебувало зведене виконавче провадження № 51517876 про стягнення грошових сум з боржника ОСОБА_1, до складу якого входили виконавчий лист Фрунзенського районного суду м. Харкова № 645/12146/13-ц від 14 січня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації 632 843 грн., виконання по якому відкрито 21 січня 2015 року, та виконавчий лист Фрунзенського районного суду м. Харкова № 645/8461/15-ц від 01 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 інфляційних витрат 267 798 грн. 72 коп. з грудня 2014 року по грудень 2015 року за несвоєчасне виконання судового рішення, 3% річних 18 933 грн. 28 коп. з 16 грудня 2014 року по 14.12.2015 року за несвоєчасне виконання судового рішення, виконавче провадження по якому відкрито 10.03.2016 року.

Зазначене виконавче провадження розпочато державним виконавцем Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції (в подальшому назву змінено на Комінтернівський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області) ОСОБА_5 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2015 року ВП №47359136 з виконання виконавчого листа №645/12146/13-ц, виданого 14.01.2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованості у загальній сумі боргу 632 843 грн., який стягувач пред'явила до виконання 21.01.2015 року. Вказаною постановою боржнику встановлено строк для добровільного виконання 7 днів, тобто до 28.01.2015року.

У зв'язку із невиконанням боржником у встановлений строк рішення, державним виконавцем було здійснено ряд заходів, спрямованих на примусове виконання рішення: направлення запитів до Управління держземагенства у м. Харкові Харківської області, Харківському міському голові, Державної податкової служби, Пенсійного фонду України; складено акт опису й арешту майна від 03 вересня 2015 року; винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 21 вересня 2015 року.

10 березня 2016 року старшим державним виконавцем Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Х/О Кононенко У.В. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 50445588 з виконання виконавчого листа №645/8461/15-ц, виданого 01 березня 2016 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 суми інфляційних витрат у розмірі 267 798 грн. 72 коп. з грудня 2014 року по грудень 2015 року за несвоєчасне виконання судового рішення, 3% річних у розмірі 18 933 грн. 28 коп. з 16 грудня 2014 року по 14 грудня 2015 року за несвоєчасне виконання судового рішення, який стягувач пред'явила до виконання 02 березня 2016 року. Разом з тим, даною постановою боржнику встановлено строк для добровільного виконання до 17 березня 2016 року.

18 березня 2016 року ВП №47359136 з виконання виконавчого листа №645/12146/13-ц, виданого 14 січня 2015 року, та ВП №50445588 з виконання виконавчого листа №645/8461/15-ц, виданого 01 березня 2016 року, приєднані до зведеного виконавчого провадження ВП № 51517876.

14 липня 2016 року державним виконавцем були завершені виконавчі дії з примусового виконання зазначених вище виконавчих документів на підставі п.1.ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме згідно заяви стягувача про повернення виконавчого документу. Постанови про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та положень п.п. 3.7.1-3.7.5. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012р. за № 489/20802, були виділені в окреме провадження.

15 липня 2016 року державним виконавцем відкрито виконавчі провадження з примусового виконання постанов про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави виконавчого збору та на користь Комінтернівського ВДВС м. Харків витрат на проведення виконавчих дій :

- виконавче провадження №51691007 про стягнення на підставі постанови від 18.03.2016 року виконавчого збору 28 673 грн. 20 коп.,

- виконавче провадження №51691867 про стягнення на підставі постанови від 30.06.2016 року суми витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн.,

- виконавче провадження №51692034 про стягнення, на підставі постанови від 30.06.2016 року, суми витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн.,

- виконавче провадження №51692132 про стягнення на підставі постанови від 18.03.2016 року виконавчого збору 63 284 грн. 30 коп.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 10 липня 2017 року, скаргу ОСОБА_1 на дії Комінтернівського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Х/О у цивільній справі № 645/12146/13 задоволено частково (а.с. 6-12).

Визнано неправомірними дії Комінтернівського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Х/О щодо неналежного повідомлення боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження ВП № 47359136 (в подальшому приєднане до зведеного ВП № 51517876) на підставі постанови державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції від 21 січня 2015 року з виконання виконавчого листа № 645/12146/13-ц від 21 січня 2015 року Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Визнано неправомірними дії Комінтернівського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Х/О щодо неналежного повідомлення боржника ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження ВП № 50445588 (в подальшому приєднане до зведеного ВП № 51517876) на підставі постанови старшого державного виконавця Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 10.03.2016 року з виконання виконавчого листа № 645/8461/15-ц від 01.03.2016 року Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Визнано неправомірними та скасовано винесені в рамках зведеного виконавчого провадження ВП № 51517876 постанову державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції Кононенко У.В. від 18 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави виконавчого збору у розмірі 28 673 грн. 20 коп., постанову державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції Кононенко У.В. від 30 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави суми витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн., постанову державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції Кононенко У.В. від 30 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави суми витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50 грн., постанову державного виконавця Комінтернівського ВДВС Харківського міського управління юстиції Кононенко У.В. від 18 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Держави виконавчого збору 63 284 грн. 30 коп.

З копії квитанції № 1 від 22 липня 2016 року вбачається, що від ОСОБА_1 на рахунок Комінтернівського відділу державної виконавчої служби було перераховано 92 057 грн. 50 коп., призначення платежу - сплата виконавчого збору за ВП№51692132, ВП№51691007, сплата витрат на проведення виконавчих дій за ВП№51692034 та ВП№51691867 (а.с. 34).

ОСОБА_1 звертався з відповідними заявами про повернення грошових коштів до Міжрайонного ВДВС та до УДКСУ в Основ'янському районі м. Харкова.

Згідно листа начальника Міжрайонного ВДВС Селіванова О.А. від 18.12.2017 № 24-29/9289/10 у Відділу відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 та можливості застосування наказу Міністерства Фінансів України від 03.09.2013 № 787. Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (Місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії. Крім того, роз'яснено, що грошові кошти, які вказані у зверненні від 02.11.2017 № 979 підлягатимуть поверненню ОСОБА_1 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 органом Казначейства (а.с. 15).

Згідно повідомлення начальника УДКСУ в Основ'янському районі м. Харкова Вещипан Т.В. механізм повернення визначається Порядком повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787. Крім того, зазначено, що механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами, які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначається порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (а.с. 16).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ним було надмірно зараховані кошти на депозитний рахунок Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області у загальному розмірі 92 057 грн. 50 коп., що знайшло своє відображення в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2017 року по справі № 645/12146/13-ц.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов'язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов'язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов'язаннях. Натомість, для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов'язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов'язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відносини щодо повернення безпідставного збережених грошових коштів чи майна є контикціними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29 березня 2017 року визнано неправомірними та скасовано внесені в рамках зведеного виконавчого провадження ВП № 51517876 постанови державних виконавців від 18 березня 2016 року, 30 червня 2016 року про стягнення на користь Держави виконавчого збору та суми витрат на проведення виконавчих дій на загальну суму 92 057 грн. 50 коп.

Зазначене свідчить про безпідставне стягнення на рахунок Комінтернівського ВДВС виконавчого збору та суми витрат на проведення виконавчих дій на загальну суму 92 057 грн. 50 коп., у зв'язку з чим підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України.

Сплачені ОСОБА_1 грошові кошти на підставі постанов державних виконавців є безпідставно збереженими грошовими коштами (у порядку статті 112 ЦК України), а не збитками (у порядку глав 82, 83 ЦК України), які є різними за своєю правовою природою грошовими зобов'язаннями.

Разом з тим, встановивши фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, суд першої інстанції помилково виклав резолютивну частину судового рішення з врахуванням вимог ст. 1174 ЦК України, на яку також посилався позивач в обґрунтування своїх вимог.

З огляду на вказане апеляційний суд погоджується з висновками суду першої про обґрунтованість позову про стягнення надмірно зарахованих коштів, втім зазначає, що стягнення спірної суми має відбуватися на підставі норми статті 1212 ЦК України.

Крім того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в судовому рішенні помилково зазначив відомості щодо органу, через який грошові кошти мають перераховуватись.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час вчинення спірних виконавчих дій) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції) встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Оскільки відповідно до наведених вище норм набувачем сплаченого боржником у виконавчому провадженні збору є Державний бюджет України, помилково або надмірно сплачені суми виконавчого збору підлягають стягненню саме з Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі- Порядок).

Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органу стягнення, яким у цьому спорі виступає Державна виконавча служба України.

Зазначені положення встановлюють порядок взаємодії державних органів між собою. Тому у разі, коли орган стягнення в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник вправі скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного бюджету.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов'язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. При цьому в цивільному процесі відповідно до частини четвертої статті 58 ЦПК України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Отже, у цій справі відповідачем є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органами у цій справі є Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова, який є правоприємником Комінтернівського ВДВС м. Харкова (дії якого призвели до безспірного стягнення коштів) та Казначейська служба (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету) .

Відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

При цьому необхідності зазначення таких відомостей, як орган, через який грошові кошти мають перераховуватись, або номера чи виду рахунку, з якого має бути здійснено стягнення/списання, наведена вище норма не встановлює, оскільки такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов'язковість відновлення права позивача в разі встановлення судом його порушення, та за своєю суттю є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, що має відображатися у відповідних нормативних актах, а не резолютивній частині рішення.

Доводи апеляційної скарги, що грошові кошти були зараховані на підставі постанов державного виконавця та були сплачені у зв'язку з проведенням виконавчих дій, є безпідставними, оскільки відповідні постанови державних виконавців були визнані неправомірними та скасовані.

Частинами 1, 2 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга Міжрайонного ВДВС підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні з викладенням резолютивної частини рішення в новій редакції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 червня 2018 року змінити.

Резолютивну частину рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 червня 2018 року викласти в такій редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ'янському та Слобідському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби у Харківській області про стягнення надмірно зарахованих коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_9 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) грошові кошти в розмірі 92 057 (дев'яносто дві тисячі п'ятдесят сім) гривень 50 (п'ятдесят) копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 січня 2019 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний