Справа № 565/1985/18
Провадження № 2/565/148/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

в особі судді Ковтуновича М.І.,
з участю:
секретаря судового засідання Ковальчук В.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представників відповідача Редьковича В.В., Бондаря В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про скасування рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в якому просить скасувати рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України сформоване у протоколі №16 від 27.08.2018р. про зняття з квартирного обліку частини прапорщика запасу ОСОБА_1 із складом сім`ї: дружина ОСОБА_3 , сини: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Одночасно просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (житлово-побутову комісію військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України) поновити на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України позивача з складом сім`ї із включенням до позачергової черги з 15.07.2009р.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що з 18.05.1995р. по 15.07.2009р. ОСОБА_1 перебував у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі в/ч НОМЕР_1 ) та звільнений в запас з посади контролера 4-го взводу згідно із наказом командувача внутрішніх військ МВС України від 05.06.2009р. №48 о/с за станом здоров`я відповідно до п.б ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». На підставі рішення житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 від 15.12.2000р. позивача зараховано на квартирний облік частини в списки загальної черги. Рішенням житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 від 15.07.2009р. ОСОБА_1 із складом сім`ї у зв`язку із звільненням за станом здоров`я переведено на позачергову чергу з 15.07.2009р. Покликаються, що ОСОБА_1 разом із сім`єю тривалий час проживає у однокімнатній квартирі за договором оренди, укладеним 01.01.2016р. з власником квартири ОСОБА_6 . У 2017 році ОСОБА_1 повідомлено про можливість отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення у в/ч НОМЕР_1 у разі надання необхідних для цього документів. Позивачем було подано до житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 відповідні документи. Листом в/ч НОМЕР_1 від 29.08.2018р. позивача повідомлено про зняття з квартирного обліку на підставі п.26 п.п.5 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм жилих приміщень в Українській РСР, ст.3 п.п.3.15 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень. З листа в/ч НОМЕР_1 від 18.09.2018р. сторона позивача довідались, що фактично підставою для зняття з квартирного обліку стала та обставина, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) і за даною адресою інших зареєстрованих осіб не значиться. Як правову підставу для такого рішення відповідача було зазначено в листі ст.40 ч.2 п.1 ЖК Української РСР та п.26 п.п.1 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм жилих приміщень в Українській РСР. Вважає позивач оскаржуване рішення від 27.08.2018р. протиправним, прийнятим з порушенням вимог законодавства та таким, що грубо порушує його законні права та інтереси. ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач безпідставно прийшов до висновку про наявність поліпшення житлових умов позивача (як підстави для зняття з квартирного обліку), через реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 не в гуртожитку, а у квартирі, що використовується згідно з договором оренди. Стверджує позивач, що матеріалами квартирної справи підтверджується незмінність його статусу, як особи, яка потребує поліпшення житлових умов.
Відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити повністю в позові ОСОБА_1 . Посилаються, що підставою для зарахування позивача на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, стало проживання ОСОБА_1 у гуртожитку та відсутність будь-якого іншого житлового приміщення. Починаючи з 2011р. і до 2017р. позивач облікових даних щодо себе та членів своєї сім`ї не подавав, а тому перереєстрація на квартирному обліку не відбувалася, облікові дані не перевірялися та зміни в облікову справу не вносилися. У 2017р. осіб, які перебували на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 , в тому числі й ОСОБА_1 , повідомлено про можливість отримання грошової компенсації за належне для одержання жиле приміщення. Позивач погодився на отримання грошової компенсації. Проте, станом на 31.10.2017р. ОСОБА_1 не подав усіх необхідних документів для підтвердження права перебування на квартирному обліку. В серпні 2018р. позивач подав необхідні документи до житлово-побутової комісії і тоді стало відомо, що з 15.12.2015р. місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване у квартирі АДРЕСА_2 і інших зареєстрованих осіб за даною адресою не значиться. За таких обставин вважають, що позивач втратив статус особи, яка потребує поліпшення житлових умов. Покликаються, що позивач не надав відповідачу інформації щодо оренди даної квартири за договором і не повідомляв про такий договір, що, на думку відповідача, свідчить про відсутність (неукладення) даного договору на момент зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Давав пояснення за змістом подібні до письмових обгрунтувань позову. Позивач ОСОБА_1 також зазначав, що він був зареєстрований у гуртожитку « ОСОБА_7 », однак там не проживав, а винаймав житло, де й проживав з сім`єю. Про необхідність поновлення документів щорічно він не знав. Відповідач не запрошував ОСОБА_1 на засідання комісії для розгляду питання щодо зняття його з квартирного обліку.
Представники відповідача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не визнали позовних вимог. ОСОБА_8 давав пояснення подібні за змістом до відзиву. ОСОБА_9 стверджував, що ОСОБА_1 покращив свої житлові умови, так як один зареєстрований у квартирі, площею, понад норму, що дає право належати до осіб, які потребують покращення житлових умов. Просили в позові відмовити.
Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі приходить до висновку про задовольнення позову ОСОБА_1 .

Аналізуючи зміст норм ст.ст.36, 37 ЖК УРСР суд вважає, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов здійснюється, як правило, за місцем проживання, а також, за певних умов, - за місцем роботи та, за бажанням таких осіб, - і за їх місцем проживання.

Із копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.05.1995р. №80с/ч судом встановлено, що ОСОБА_1 зараховано на військову службу за контрактом строком на 5 років та призначено на посаду контролера 4 взводу.

З копії протоколу засідання житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 від 15.12.2000р. №5 вбачається, що ОСОБА_1 зараховано на квартирний облік частини в списки загальної черги.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 11.11.2002р. уклав шлюб із ОСОБА_3 .

Згідно з копіями свідоцтв про народження НОМЕР_3 та НОМЕР_4 сім`я ОСОБА_10 має дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії витягу з наказу в/ч 3045 ВВ МВС України від 15.07.2009р. №137 судом встановлено, що ОСОБА_1 , який звільнений в запас наказом командувача внутрішніх військ МВС України від 05.06.2009р. №48 о/с по п.«б» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби), виключено із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення 15.07.2009р.

Копією протоколу засідання житлово-побутової комісії в/ч НОМЕР_1 від 15.07.2009р. №8 підтверджено, що згідно п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у зв`язку із звільненням відповідно до п.«б» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 з складом сім`ї: дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , з 15.07.2009р. переведено з загальної на позачергову чергу.

Наведене вище означає, що позивач, як особа, звільнена за станом здоров`я з військової служби у запас, залишився перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 , тобто за місцем, де проходив службу.
Із оскаржуваного рішення ЖПК військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2018р. (протокол №16) вбачається, що прапорщик запасу ОСОБА_1 із складом сім`ї: дружина ОСОБА_3 , сини: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , був знятий з квартирного обліку частини на підставі п.п.1 п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм жилих приміщень в Українській РСР, п.п.3.15 ст.3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень.

Відповідно до копій довідок виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області від 15.08.2018р. №№2863/05 та 2867/05 слідує, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване з 16.12.2015р. - у квартирі АДРЕСА_2 і за даною адресою інших зареєстрованих осіб не значиться.

Місце проживання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстроване при військовій частині НОМЕР_1 , що не оспорюється відповідачем.

Відповідно до копії договору оренди квартири від 01.01.2016р. укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 та копії акта прийому-передачі квартири від 01.01.2016р., позивач прийняв в строкове платне користування квартиру АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_6 згідно з договором купівлі-продажу від 08.12.2008р.
Формуючи висновок про незаконність оскаржуваного рішення ЖПК військової частини НОМЕР_1 суд керується таким.

Відповідно до норми ст.12 ч.9 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Аналогічне регулювання міститься в нормах п.29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (затв. постановою КМ України №1081 від 03.08.2006р.) та п.3.21 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень (затв. наказом МВС України від 28.07.2007р. №278).
Нормою ст.40 ч.2 п.1 ЖК УРСР передбачено правило про те, що громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. Аналогічне регулювання містить і п.п.1 п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та надання їм жилих приміщень в Українській РСР, на який покликається відповідач в оскаржуваному рішенні. Згідно з п.п.3.15 п.3 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень військовослужбовці знімаються з квартирного обліку в разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого потреба в наданні житла минула.
Виходячи із аналізу обставин справи та норм законодавства, суд вважає, що користування позивачем квартирою АДРЕСА_2 на підставі строкового договору оренди квартири, належної на праві власності іншій особі (не члену сім`ї позивача), не є поліпшенням житлових умов сім`ї позивача, внаслідок яких минула потреба в наданні йому житла. Тобто дану обставину неможливо тлумачити як таку, що згідно із вищенаведеними нормами дає підставу для зняття особи з обліку потребуючих поліпшення житлових умов.
Тому, слід визнати оскаржуване рішення незаконним та скасувати його із поновленням позивача зі складом сім`ї на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходив з такого.

Позивачем заявлено про стягнення з відповідача судових витрат у виді судового збору в розмірі 704, 80 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн. Представником позивача докладно обгрунтувано витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн., проти яких сторона відповідача заперечень не навела. Щодо заявленого представником позивача гонорару 12000грн., то з урахуванням вимог ст.137 ч.ч.4, 5 ст. ЦПК України та зважаючи на заперечення сторони відповідача і недостатню обгрунтованість цієї суми, суд приходить до висновку, що зважаючи на участь даного представника у трьох судових засіданнях, є підстави присудити 2000грн. гонорару, так як у розрахунку обгрунтування витрат на правову допомогу не було враховано участі представника адвоката Бурми О.В. у судових засіданнях. Наведене означає, що буде присуджено в загальній сумі 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Отже, до стягнення з відповідача підлягають судові витрати в загальній сумі 10704, 80 грн. (704, 80 грн. + 10000 грн.).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Скасувати рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України сформоване у протоколі №16 від 27.08.2018р. про зняття з квартирного обліку частини прапорщика запасу ОСОБА_1 із складом сім`ї: дружина ОСОБА_3 , сини: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (житлово-побутову комісію військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України) поновити на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України прапорщика запасу ОСОБА_1 із складом сім`ї: дружина ОСОБА_3 , сини: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 із включенням до позачергової черги з 15.07.2009р.

Стягнути із військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в користь ОСОБА_1 10704 (десять тисяч сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок судових вират.

ОСОБА_1 : місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ; військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України: місцезнаходження за адресою: місто Вараш, Рівненської області, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 08803715.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення буде складене 25.01.2019р.

С у д д я: