РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Процюк Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку особистою власністю,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку особистою власністю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з серпня 2003 р. по грудень 2009 р.

Перебуваючи у шлюбі, вона на підставі договору купівлі-продажу 13.01.2006 р. придбала житловий будинок № 26 по вул. Закарпатській в с. Хмелівка Володимир-Волинського району Волинської області та зареєструвала право приватної власності у КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації». Зазначає, що даний будинок вона придбала за кошти, які належали їй особисто, а тому відповідно до п. 3 ч.1 ст. 57 СК він є її особистою приватною власністю.

Після розірвання шлюбу відповідач залишив сім»ю і не проживає разом із нею та дітьми протягом десяти років. Місце його перебування не відоме.

На даний час виникла необхідність продати даний будинок, однак позивач не може цього зробити, оскільки будинок був придбаний у період шлюбу з відповідачем та відповідно до вимог законодавства вважається спільним майном подружжя і для його відчуження необхідна згода відповідача.

З метою захисту прав та законних інтересів на майно позивач просить визнати за нею право особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Закарпатській № 26, в с. Хмелівка Володимир-Волинського району Волинської області.

Позивач в судове засідання не з»явилась, однак подала заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове заідання не з»явився, однак подав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає повністю та просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи те, що в судове засідання сторони не зявились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Дослідивши і оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2003 р., котрий розірваний та 14.12.2009 р. видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЕГ № 026783.

Із договору купівлі-продажу від 13.01.2006 р. вбачається, що позивач перебуваючи у шлюбі із відповідачем придбала житловий будинок по вул. Закарпатській №26 в с. Хмелівка Володимир-Волинського району Волинської області.

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.06.2006 р. підтверджується, що ОСОБА_1 є власником вищевказаного житлового будинку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Позивач обгрунтовує вимоги тим, що спірний будинок був придбаний нею у шлюбі із відповідачем, однак за кошти, які належали їй особисто, що визнається відповідачем.

Оскільки обставину придбання позивачем спірного майна у період шлюбу за кошти, які належали позивачу особисто, відповідач визнає повністю, і суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання, тому відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню.

Враховуючи те, що спірний будинок набутий позивачем у власність в період шлюбу із відповідачем за кошти, які належали їй особисто, що визнається відповідачем, тому відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України дане майно є особистою приватною власністю позивача.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265 ЦПК України, ст. 57 СК України суд,

ухвалив:

позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНП НОМЕР_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2) право особистої приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по вул. Закарпатській № 26, в с. Хмелівка, Володимир-Волинського району, Волинської області.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Володимир-Волинський міський суд Волинської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.А. Каліщук