Справа № 226/1548/19
Провадження № 2/226/532/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2019 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Орлової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирнограді Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Мирноградської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , 1932 року народження. Після смерті батька залишилось спадкове майно - житловий будинок разом із земельною ділянкою, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Цей будинок належав його батькові на підставі договору купівлі-продажу від 01.10.1973 року, посвідченого 10.10.1973 року за реєстровим № 2716, та державного акту про право приватної власності на землю від 19.05.1997 року, а саме земельну ділянку площею 0,0611 га. Вказане підтверджується і довідкою Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації. Єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину була його мати - ОСОБА_3 , оскільки він відмовився від спадщини на її користь, і тому нею було отримано свідоцтво про право власності на спадкове майно, до складу якого входив житловий будинок № НОМЕР_3 разом із земельною ділянкою АДРЕСА_1 , з визначеною часткою права власності. ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати - ОСОБА_3 померла. Із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк він не звертався, оскільки вважав, що достатньою підставою для прийняття спадщини є спільне мешкання та реєстрація разом із спадкодавцем на час смерті. 31.08.2018 року він звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Мирноградської державної нотаріальної контори. Проте 10.01.2019 року у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно йому було відмовлено, оскільки 11.07.2000 року було заведено спадкову справу № 217/2000 щодо спадкодавця ОСОБА_2 та видане свідоцтво про право на спадщину. Документи, які зберігалися в архіві нотаріальної контори до 01.01.2002 року були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву та залишилися на території непідконтрольній українській владі у Донецькому обласному державному нотаріальному архіві, до якого немає доступу, оскільки він розташований на тимчасово окупованій території в м. Донецьку. Тому він змушений звернутися до суду. Просить суд визнати за ними право власності на будинок АДРЕСА_1 разом із земельною ділянкою в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3 .

Позивач та його представник до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Представник відповідача Мирноградської міської ради до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 12 листопада 1954 року (а.с. 21).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с.23, 24).

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.22).

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.10.1973 року за реєстровим № 6939 Красноармійською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого Красноармійським Бюро технічної інвентаризації 10.10.1973 року за реєстровим № 2716, ОСОБА_2 належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 12).

Згідно інформації Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Мирноградської міської ради від 19.09.2018, за реєстраційними даними БТІ житловий будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Красноармійською державною нотаріальною конторою 01.10.1973, реєстр № 2716 (а.с. 10).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю І-ДН № 0550231 , ОСОБА_2 належить земельна ділянка загальною площею 0,0611 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13)

Згідно довідок Відділу ведення Реєстру територіальної громади Мирноградської міської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали по день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за вищевказаною адресою з 14.07.1980 року по теперішній час (а.с.25, 26).

Згідно довідки Координаційного комітету органів самоорганізації населення міста Мирнограда від 10.01.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.27).

Згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 52799632, Мирноградською державної нотаріальною конторою після смерті спадкодавця ОСОБА_3 заведено спадкову справу за № 62782664 у спадковому реєстрі (а.с.8).

Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.01.2019 року, державним нотаріусом Мирноградської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки з інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 31.07.2018 року № 52799719 Мирноградської державною нотаріальною конторою 11.07.2000 року заведено спадкову справу № 217/2000 щодо спадкодавця ОСОБА_2 та вже видавалися свідоцтва про право на спадщину та всі документи, які зберігалися в архіві нотаріальної контори до 01 січня 2002 року, були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву на зберігання до 31.12.2014 року і залишилися на непідконтрольній владі України території, а саме в м. Донецьку (а.с.9).

Згідно листа Мирноградської державної нотаріальної контори від 02.07.2019 року, на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрита спадкова справа 31.07.2018 року № 198/2018 за заявою про прийняття спадщини від імені сина померлої ОСОБА_1 , заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчувалися (а.с.74-76).

Відповідно до ч.1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року № 7 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.529 ЦК Української РСР, що діяв на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0611 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 були - його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_3 , яка мешкала разом зі спадкодавцем в будинку, що є спадковим майном. Син спадкодавця ОСОБА_1 згідно його пояснень зазначених в позовній заяві спадщину після батька не приймав, оскільки відмовився від спадщини на користь матері.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, який діє з 1 січня 2004 року, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0611 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У зв`язку з тим, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Мирноградською державною нотаріальною конторою 11.07.2000 року було заведено спадкову справу, видавалося свідоцтво про право на спадщину, але всі документи щодо цієї спадкової справи втрачено, зокрема, всі документи, які зберігалися в архіві нотаріальної контори до 01.01.2002 року, були передані до Донецького обласного державного нотаріального архіву на зберігання і залишилися на непідконтрольній владі України території в м. Донецьку, тому спадкоємцеві ОСОБА_1 на даний час не можливо оформити у нотаріуса право на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що за позивачем має бути визнано в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0611 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК Української РСР, 1223, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , до Мирноградської міської ради, місцезнаходження: 85322, м.Мирноград Донецької області, вул.Центральна, буд.9, , про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0611га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 03.09.2019 року.

Суддя О.А.Рибкін