ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Чернівці

Справа №722/1137/19 Чернівецький апеляційний суд у складі суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретар Собчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Злого Р.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа, за апеляційною скаргою Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 липня 2019 року, (головуючий у 1 інстанції Побережна О.Д.),

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року старший державний виконавець Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Злий Р.М. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань зі сплати боргу на користь ГУ ДФС у Чернівецькій області.

В обґрунтування подання вказував, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №58410486 з виконання вимоги №Ф-148770, виданої 22 грудня 2018 року ГУ ДФС у Чернівецькій області про стягнення з ОСОБА_1 на користь фіскальної служби боргу в розмірі 15819 грн 54 коп.

Постановою державного виконавця від 19 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

_________________________________________________________________

Провадження 22ц/822/828/19 Категорія

Однак вимогу державного виконавця боржником не виконано, декларацію не подано, будь-яких дій, спрямованих на її виконання, не здійснено.

Вказував, що у боржника відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно на праві власності, а також інші доходи, на які можливо застосувати примусові заходи стягнення. На рахунках у банках відсутні кошти для погашення боргу.

ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем, неодноразово перетинав державний кордон.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 липня 2019 року в задоволенні подання державного виконавця відмовлено.

На вказану ухвалу Сокирянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким подання задовольнити.

Посилається на незаконність оскаржуваної ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги мотивує тим, що боржник свідомо не виконує свої зобов`язання щодо погашення боргу перед ДВС, хоча був належно повідомлений про початок примусового виконання рішень.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга

підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Сокирянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває виконавче провадження №58410486 з примусового виконання вимоги №Ф-148770-54, виданої Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області 22 грудня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Чернівецькій області боргу в розмірі 15819 грн 54 коп.

Постановою старшого державного виконавця Злого Р.М. від 19 лютого 2019 року відкрито виконавче провадження з виконання зазначеної вимоги, яку направлено на адресу боржника.

Державним виконавцем установлено, що у боржника відсутні на рахунках кошти для погашення боргу, а також відсутнє рухоме та нерухоме майно.

ОСОБА_1 має паспорт для виїзду за кордон, неодноразово перетинав державний кордон України.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно статті 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань.

Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання.

Разом з тим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; недопущення в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру неподання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; неповідомлення виконавця про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; нез`явлення на вимогу виконавця; ненадання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Зважаючи на те, що в силу положень статті 441 ЦПК України особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду факт вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, саме державний виконавець повинен доводити факт ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відмовляючи в задоволенні подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не доведено факт ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Так, згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» на рахунках ОСОБА_1 кошти відсутні. Згідно повідомлення АТ «Ощадбанк» на виконання постанови про арешт коштів боржника ВП №58410486 від 14.03.2019 року банком накладено арешт на грошові активи, що містяться на рахунку боржника ОСОБА_1 , залишок на рахунку - 1 грн (аюс. 11-12).

З інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, номер довідки 159567444 від 14.03.2019 року, вбачається, що за боржником нерухомого майна не зареєстровано (а.с. 13).

Отже, у матеріалах подання відсутні докази наявності у власності боржника будь-якого майна, на яке може бути звернуто стягнення, та доходів, за рахунок яких він міг виконати судове рішення.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, а саме відсутність факту ухилення боржника від виконання зобов`язань. Надані державним виконавцем документи свідчать про факт наявності невиконаного зобов`язання про стягнення боргу, а не про факт ухилення боржника від його виконання.

Доводи апеляційної скарги про направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом №845 з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою, зазначеною у виконавчому документі, що відповідно до вимог частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» є належним повідомленням про початок примусового виконання рішень, висновків суду не спростовують, оскільки сама по собі обізнаність про наявність виконавчого провадження не свідчить про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків.

Умовою такого ухилення є наявність реальних можливостей для виконання обов`язку.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, оскільки є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.І. Владичан

Судді: М.І. Кулянда

О.О. Одинак