Ухвала

23 січня 2019 року

м. Київ

справа № 752/20746/17

провадження № 61-44597ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху для усунення виявлених недоліків до 01 листопада 2018 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали, зокрема уточнення вимог касаційної скарги щодо предмету оскарження.

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: нова редакція касаційної скарги та її копії відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі; витребувано матеріали справи № 752/20746/17 із суду першої інстанції; зупинено виконання постанови Апеляційного суду міста Києва від 05 вересня 2018 року до закінчення касаційного провадження.

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на його (відповідача) майно та грошові кошти.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України «Касаційне провадження».

За правилом частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

За правилами статті 400 цього Кодексу під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вирішення питання про забезпечення позову правилами зазначеної Глави ЦПК України не передбачене та до компетенції Верховного Суду не відноситься.

Отже, відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення процесуального питання забезпечення позову на цій стадії розгляду справи за поданим клопотанням позивача у справі.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 400 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копії даної ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак