Справа № 717/334/17
Провадження № 2/724/2/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Гураль Л.Л.

за участю:

секретаря судового засідання: Татарчук Л.А.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині Чернівецької області справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3

про визнання права власності на нерухоме майно,-

І. ОСОБА_2 позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

16.03.2017р. позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частки права власності на житловий будинок та земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначає, що 21.01.2011р. померла ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, що розташований за адресою вул. 8 Березня, 5, с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області.

Згідно заповіту ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вищезазначений житловий будинок, а тому позивач відповідно до ст. 1217 ЦК України є спадкоємцем Ѕ частини переліченого спадкового майна.

На момент складення заповіті 05.02.2008р. та на момент смерті заповідача від 21.01.2011р. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі, вели спільне господарство та спільно проживали в одному помешканні, і здійснювали роботи по закінченню будівництва будинку за адресою вул. 8 Березня, 5, с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області.

Однак в подальшому внаслідок неприязних стосунків між подружжям ОСОБА_1 змушена була переїхати з житлового будинку, що в с. Новоселиця, вул. 8 Березня, 5, а її чоловік ОСОБА_3 залишився там проживати, і відповідно оригінали документів, а саме: заповіту, свідоцтва про смерть та акту про право власності на земельну ділянку залишись в розпорядженні ОСОБА_3

За таких обставин виникла затримка в позивача в прийнятті спадщини. Однак позивач вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Рішенням Кельменецького районного суду від 09.12.2016р. у справі №717/1796/16-ц було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому звертає увагу, що ОСОБА_3 у встановлений ст.. 1270 ЦК України строк теж не подав до гранів нотаріату заяву про прийняття спадщини.

Разом з цим, рішенням Кельменецького районного суду від 01.12.2015р. у справі №717/2002/15-ц повністю задоволенні позовні вимоги ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Позивач через зайнятість по господарству та наявності немовляти, пропустила строк на оскарження рішення суду від 01.12.2015р.

Враховуючи вищенаведене позивач стверджує, що жодними документами не підтверджено її наміру відмовитись від спадщини або не приймати її. Додатково зазначає, що у ОСОБА_3 відсутні поважні причини для прийняття спадщини, однак суд задовольнив його вимоги.

Таким чином, позивач стверджує, що їй як спадкоємцю за заповітом належить Ѕ частина майна, вказаного в заповіті, оскільки вона не відмовлялася від спадщини, не була усунена від спадкування, однак з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини.

В запереченнях від 28.04.2017р., від 12.09.2017р. відповідач позов не визнає повністю, оскільки не порушує право власності позивача на спірне майно, а саме: Ѕ спірної земельної ділянки, на якій розміщений спірний житловий будинок належить позивачу на праві спільної часткової власності, що підтверджується відповідним державним актом. Дана обставина не заперечується і не оспорюється відповідачем. Щодо спірного житлового будинку, то доказів на підтвердження того, що вказаний будинок належить сторонам, як спільне майно подружжя, в матеріали справи не подано. При цьому звертає увагу, що спірний житловий будинок є спадковим майном, право на яке належало ОСОБА_4 Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, проте не прийняла спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, а тому не має жодних прав на спірне майно. Також повідомляє, що свою частку у спадковому майні прийняв та має право на оформлення спадщини на Ѕ частину майна.

Позивач та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вважає їх правомірними та обґрунтованими доказами., при цьому звернув увагу суду, що спірне майно було набуте у шлюбі, а тому Ѕ його частка належить позивачу. Крім того, не заперечував, що за позивачем зареєстровано право власності на Ѕ частку земельної ділянки, що розташована по вул. 8 Березня, 5.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак від його представника ОСОБА_5 надійшли заяви від 19.03.2019р., від 04.04.219р. про розгляд справи за їх відсутності, позов не визнають, просять в задоволені позову відмовити повністю.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кельменецького районного суду від 28.04.2017р. справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, передано на розгляд Хотинському районному суду Чернівецької області.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 26.05.2017р. вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 05.10.2017р. зупинено провадження у даній справі до розгляду справи №717/1796/16-ц Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.02.2019р. поновлено провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 28.02.2019р. відкладено підготовче судове засідання, оскільки відсутні відомості щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 21.03.2019р. закрито підготовче провадження та призначено дану справу до розгляду по суті.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно свідоцтва про смерть від 21.01.2011р. ОСОБА_4 померла 21.01.2011р. (а.с.5 зворот).

Відповідно до змісту заповіту від 05.02.2008р. ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних долях житловий будинок, що знаходиться в с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області по вул. 8 Березня, 5 (а.с.5).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою в с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області по вул. 8 Березня, 5, кадастровий номер :01:002:0026, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 6).

Згідно з довідкою Новоселицької сільської ради Кельменецького району від 30.03.2016р. ОСОБА_1 з 27.02.2012р. зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

З наявного в матеріалах справи висновку про вартість майна вбачається, що вартість житлового будинку за адресою с. Новоселиця, вул. 8 Березня, 5 становить 85 251,00 грн. (а.с.10).

Згідно з відомостями про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер:01:002:0026, що розташована по вул. 8 Березня, 5, с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області власниками є: ОСОБА_3 (частка у спільній власності 50) та ОСОБА_1 (частка у спільній власності 50) (а.с.17-19).

Постановою Верховного Суду Касаційного цивільного суду від 05.12.2018р. у справі №717/1796/16-ц рішенням Кельменецького районного суду від 09.12.2016р. та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 16.02.2017р. залишено без змін.

Зокрема касаційним судом було встановлено, що в строк до 21.07.2011р. ОСОБА_1 не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом подання заяви нотаріусу 16.12.2015р., додатковий строк для подання якої було визначено рішенням Кельменецького районного суду від 01.122015р. у справі №717/2002/15-ц. Суди дійшли правильного висновку про те, що підстави, на які посилалася ОСОБА_1 щодо поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, відсутність у ОСОБА_1 заповіту, свідоцтва про смерть ОСОБА_4 та акта на право власності на земельну ділянку, вагітність ОСОБА_1 та народження дитини не є поважними причинами пропуску для подання до нотаріальної контори у передбаченому законом порядку та у визначений строк заяви про прийняття спадщини.

ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1272 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За твердженнями позивача остання є спадкоємцем Ѕ частини житлового будинку, розташованого за адресою вул. 8 Березня, 5, с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області і оскільки не прийняла спадщину вчасно просить суд визнати за нею право власності на вказане майно.

Судом звертається увага позивача, що відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Будь-які докази щодо прийняття позивачем у визначений шестимісячний строк спадщини в матеріалах справи відсутні. При цьому позивач визнає ту обставину, що не звернулася вчасно з відповідною заявою до органів нотаріату.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач зверталася з відповідним позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, однак в задоволенні її позову було відмовлено, оскільки не доведено поважності причин пропуску такого строку.

Також в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо письмової згоди іншого спадкоємця, який прийняв спадщину, на подання позивачем заяви про прийняття спадщини нотаріусу, як це передбачено ч.2 ст. 1272 ЦК України.

Безпідставними є доводи представника позивача, що спірне майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки судом встановлено, що дане майно є спадковим, а відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу в порядку спадкування.

Отже, позивачем не доведено жодними доказами те, що спірний житловий будинок належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як спільне майно подружжя, оскільки даний будинок є спадковим майном після смерті ОСОБА_4

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак позивачем в порушення вищенаведених норм законодавства не підтверджено, що остання є власником спірного будинку, оскільки позивач не скористалася своїм правом для прийняття спадщини у визначений строк, атому не вважається такою, що прийняла спадщину. При цьому будь-яких доказів на підтвердження того, що її право оспорюється або не визнається відповідачем матеріали справи не містять.

Щодо визнання права власності на Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташований за адресою вул. 8 Березня, 5, с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області судом враховується наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована за адресою в с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області по вул. 8 Березня, 5, кадастровий номер :01:002:0026, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 6).

Згідно з відомостями про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер:01:002:0026, що розташована по вул. 8 Березня, 5, с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області власниками є: ОСОБА_3 (частка у спільній власності 50) та ОСОБА_1 (частка у спільній власності 50) (а.с.17-19).

Звідси вбачається, що позивачу на праві власності належить Ѕ частини спірної земельної ділянки, що визнається відповідачем, однак доказів на підтвердження того, що відповідач оспорює чи не визнає це право власності матеріали справи не містять.

Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються таким засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи встановлені обставини, в задоволенні позову про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою вул. 8 Березня, 5, с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області та на Ѕ частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку слід відмовити.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача у звязку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 (с. Новоселиця Кельменецького району Чернівецької області, НОМЕР_1, РНОКПП НОМЕР_2) до ОСОБА_3 (вул.. 8 Березня, 5, с. Новоселиця, Кельменецький район, Чернівецька область, НОМЕР_3, РНОКПП НОМЕР_4) про визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.04.2019р.

Суддя: ОСОБА_6