Золочівський районний суд Харківської області
Справа № 622/376/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2019 року смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської області в складі: головуючого судді Чернової О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відносно ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову. Зокрема, просила накласти арешт на майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 (адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_1)

Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що 06.02.2019 року помер її батько ОСОБА_3. 05.03.2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Як стало відомо, квартира померлого батька, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на даний час знаходиться у власності громадянки ОСОБА_2, на підставі укладеного 13.06.2018 року між її батьком та ОСОБА_2 спадкового договору, про який вона не знала, хоча з батьком перебувала у постійних тісних взаємовідносинах. Вважає, що вказаний спадковий договір був укладений з боку її батька, який перебував у стані, коли не був у достатній мірі здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки з жовтня 2017 року її батько страждав на важкі захворювання, які істотно впливали на можливість усвідомлювати ним значення своїх дій та можливість керувати ними. Крім того, у неї з батьком завжди були тісні добрі стосунки, до своєї смерті він постійно говорив, що бажає передати все своє майно своїм дочкам та онуці. Він ніколи не висловлювався про бажання передати квартиру сторонній особі. Вважає, що ОСОБА_2 скористалася хворобливим станом її батька та спонукала його до укладення договору. На даний час ОСОБА_2 вживаються заходи, спрямовані на відчуження спірної квартири, у звязку із чим є термінова необхідність до подання позовної заяви, забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.1, 2, 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В ч.1 ст.151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову (пункт 3); захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності ( пункт 4); ціну позову, про забезпечення якого просить заявник (пункт 5); інші відомості, потрібні для забезпечення позову (пункт 7).

Обґрунтовуючи свої вимоги про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірну квартиру заявниця зазначила, що відповідач може здійснити відчуження спірної квартири, проте не надає відповідні докази та не обґрунтовує необхідність вжиття заходу забезпечення позову у виді арешту спірної квартири. Крім того, не надано докази на підтвердження належності спірної квартири до укладення спадкового договору ОСОБА_3, - батькові заявниці.

Відповідно до абз. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно або грошові кошти застосовується при розгляді позовних вимог майнового характеру.

Згідно розяснень, які викладені у п. 4 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявницею зазначено, що нею у строки, встановлені ч.4 ст.152 ЦПК України, буде подано позов про визнання спадкового договору недійсним.

При цьому в заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 ставить вимоги про накладення арешту на спірну квартиру. Вимог щодо застосування засобу забезпечення позову у виді заборони відчуження спірної квартири не заявлено.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення і накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника або про опис та арешт майна боржника. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно п.11 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012, № 512/5 якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

Вирішуючи питання про забезпечення позову суд виходить з того, що заявницею не надано доказів на підтвердження належності спірної квартири до укладення спадкового договору ОСОБА_3, необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру, тобто співмірності виду забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Відтак, вважаючи недоведеними доводи позивача про необхідність вжиття заходів забезпечення у обраний позивачем спосіб, у задоволенні клопотання про вжиття заходів слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2015.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Золочівський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: ОСОБА_4В.