Номер справи 623/3342/19
Номер провадження 2/623/862/2019
РІШЕННЯ

іменем України

03 вересня 2019 року м.Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області в складі

головуючого судді Герцова О.М.

за участю секретаря судового засідання Рзаєвої І.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 до Оскільської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

22 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Оскільської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову посилається на те, що у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вона не звернулася до нотаріальної контори Ізюмського району із заявою про прийняття спадщини з тієї причини, що є людиною похилого віку із захворюваннями, тому просить встановити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Крім того, позивач посилається на те, що після смерті спадкодавця рішенням суду встановлювався факт того, що сертифікат на право на земельну ділянку дійсно належить ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 22 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого засідання на 03 вересня 2019 р.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні дані.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 в місті Краматорськ Донецької області, про що видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 відділом реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області від 15 жовтня 2001 року, та зроблено запис за №2107.

Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 6.73 га, що розташована в селі Студенок Ізюмського району Харківської області та належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серія ХР №0225349 від 31 грудня 1996 року на підставі рішення розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації за №665.

Під час вирішення питання щодо оформлення спадщини, було виявлено, що у сертифікаті на право на земельну частку(пай) серія ХР №0225349 від 31 грудня 1996 року на підставі рішення розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації за №665 вказано помилково ім`я як ОСОБА_2 , у той час як за всіма наявними документами її вірним ім`ям є Пелагія .

Такі обставини не давали ОСОБА_1 можливості прийняти спадщину після померлої матері.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 05 липня 2019 року встановлено юридичний факт про те, що сертифікат на право на земельну частку(пай) серія ХР №0225349 від 31 грудня 1996 року виданий на підставі рішення розпорядження Ізюмської районної державної адміністрації за №665 дійсно належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Студенок Ізюмського району Харківської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, у відповідності дост. 1217 ЦК Україниспадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст.1216-1218 ЦК Україниспадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК Україниспадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України - спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст.1296-1298ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом не зверталася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7"про судову практикуу справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

За зазначених обставин суд приходить до висновку про необхідність в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,12,13,141,259,263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Оскільської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задоволити.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області в Харківський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.М.Герцов