Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1763/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Войнарівського М.М.,

за участю секретаря - Трифонової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на бездіяльнсть державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області-Шардіної Ганни Олександрівни

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Шардіної Ганни Олександрівни.

В обгрунтування скарги посилається на те, що 05.09.2017 р. Миколаївським районним судом Миколаївської області було видано судовий наказ № 480/1763/17 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісячно на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.10.2017 року начальником Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відкрите виконавче провадження №54898096. Згідно довідки державного виконавця заборгованість ОСОБА_1 . зі сплати аліментів станом на 01.05.2018 рік складає 13549,63 грн.

Крім того ОСОБА_1 в добровільному порядку сплачував аліменти на картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ «ПриватБанк» ,однак державним виконавцем не були враховані вищезазначені кошти,в зв`язку з чим, стягувач просить:

- визнати протиправними дії державного виконавця,щодо відмови у проведенні перерахунку сум заборгованості зі сплати аліментів на користь стягувача;

- зобов`язати державного виконавця провести розрахунок заборгованості по аліментам з урахуванням добровільно сплачених грошових коштів.

В судове засідання заявник не з`явився, проте ним було подано заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Держаний виконавець Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги, заперечень проти скарги не надіслав.

Відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд вважав за можливе проводити розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Дослідивши матеріали, які обгрунтовують скаргу, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження визначає», що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частина1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Право звернення сторони виконавчого провадження зі скаргою на дію, бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення передбачене ст. 447 ЦПК України.

Відповіднодо ст.447ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», порядок стягнення аліментів визначається законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

На підставі ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п. 1); про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п. 2); про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п. 3); про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі (п. 4).

Судовим розглядом встановлено, що на виконанні у Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження №54898096 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 %прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

07.06.2018 року державним виконавцем Шардіною Г.О. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до квитанції № від 13.10.2017 року;квитанції № від 10.11.2017 року;квитанції № від 11.12.2017 року;квитанції № від 17.01.2018 року;квитанції № від 09.02.2018 року; квитанції № від 07.03.2018 року, ОСОБА_1 було перераховано кошти на загальну суму 11477грн.25 коп.,де одержувачем зазначена ОСОБА_2 .

Як роз`яснено у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року № 14, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Разом з тим, суд вважає за можливе зобов`язати державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області вирішити питання щодо здійснення перерахунку заборгованості по аліментам з урахуванням добровільно сплачених грошових коштів у виконавчому провадженні № 54898096 відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подана скарга є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 13, 447-453 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльнсть державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Шардіної Ганни Олександрівни та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати незаконними дії державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Шардіної Ганни Олександрівни щодо відмови у проведенні перерахунку заборгованості по аліментам з урахуванням добровільно сплачених грошових коштів у виконавчому провадженні № 54898096 відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати державного виконавця Миколаївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Шардіну Ганну Олександрівну вирішити питання щодо проведення перерахунку заборгованості ОСОБА_1 по аліментам з урахуванням добровільно сплачених грошових коштів у виконавчому провадженні № 54898096 .

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський

02.09.2019