КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/9470/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5486/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській областіна рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2018 року, ухваленого під головуванням судді Пінкевич Н.С.,-

встановила:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2018 року названий позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській областіпросить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог. Суд вважав, що позивачем не надано підтверджень на підставі чого проводиться надання послуг, в тому числі послуги з електропостачання, які тарифи та чим ці тарифи встановлені, підстави нарахування боргу. Крім того, надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог докази, а саме: копії попереджень про заборгованість, інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, договори про постачання електроенергії, газу та надання послуг з водопостачання не є належними та допустимим доказами на підтвердження наявності у відповідача заборгованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Згідно довідки Головного управління ДСНС України у Київській області №66/11/3416 від 04 травня 2017 року на балансі Головного управління ДСНС України у Київській області перебуває будівля Пожежного депо, інвентарний № 10131009, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 10 квітня 2012 року комплекс нежитлових будівель технічної частини за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у власності Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України в Київській області на праві оперативного управління.

Згідно довідки від 28 серпня 2017 року ОСОБА_1проживає в службовому житлі при ЧТС за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи поданий позов, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області зазначило, що ОСОБА_1 має заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 28 серпня 2017 року у розмірі 15 144 грн 58 коп.

Позивач зазначає, що 07 жовтня 2016 року та 07 грудня 2016 року на адресу ОСОБА_1 направлялись попередження стосовно заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Згідно ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:

1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.

Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

На підтвердження заборгованості позивачем надано лист/довідку заборгованості по квартирній платі та комунальних послугах, згідної якої ОСОБА_1 має заборгованість у розмірі 15 144 грн 58 коп.

Судом першої інстанції зроблений правильний висновок, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності боргу у відповідача за спожиті житлово-комунальні послуги та належного розрахунку такої заборгованості, а додана до позову довідка, в якій зазначено, що відповідач має заборгованість - не містить ні періоду, за який виникла заборгованість, ні переліку наданих послуг, їх кількості тощо.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не проаналізовано те, що позивач щороку укладає договори з КП «Вишнівськводоканал», ТОВ «Київоблгаз збут», КП «Управління міським господарством», КП «Вишнівськтеплоенерго», ПрАТ «Київобленерго», колегія суддів відхиляє, оскільки позивачем не надано належних доказів надання відповідачу конкретних послуг із зазначенням часу їх надання, кількості тощо.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач уклав відповідні договори з ПрАТ «Київобленерго», ТОВ «Київоблгаз збут», КП «Вишнівськводоканал», КП «Вишнівськтеплоенерго», а також самостійно оплачує послуги з постачання електричної енергії та утримання будинку та прибудинкової території, колегія не приймає, оскільки саме на позивача закон покладає обов'язок довести свої позовні вимоги належними та допустими засобами доказування.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Додані до апеляційної скарги докази, а саме: довідка щодо нарахування та сплати заборгованості по електричній енергії мешканцями службового приміщення № 8 при ЧТС ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за період з 01 липня 2014 року по 01 вересня 2017 року № 6 від 04 лютого 2019 року, колегія суддів не бере до уваги, оскільки скаржник не надав доказів неможливості подання зазначених документів до суду першої інстанції.

Крім того вказана довідка видана 04 лютого 2019 року, тоді як оскаржуване рішення суду постановлено 15 листопада 2018 року.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 15 листопада 2018 року постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 11 квітня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко