У Х В А Л А

"21" січня 2019 р.

м. Київ

справа № 755/8201/17

провадження № 2ві/755/3/19

суддя Дніпровського районного суду Галаган В.І., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Астахової О.О., подану в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та її виселення,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Астахової О.О., мотивована тим, що суддею Астаховою О.О. в судовому засіданні було відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з матеріалами справи, що, на думку представника відповідача, ставить під сумнів об'єктивність та неупередженість судді при розгляді справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року визнано заявлений представником відповідача ОСОБА_1 відвід судді Астаховій О.О. справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та її виселення - необґрунтованим, та передано вирішення питання про відвід іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18 січня 2019 року вирішення питання про відвід передано судді Галагану В.І.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про відвід та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так, відповідно до ст.ст. 3, 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільні справи вирішуються на основі закону, за умов, що виключають сторонній вплив на них. Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об'єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду. Метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді.

Відповідно до ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Підстави для відводу судді можуть мати об'єктивний чи суб'єктивний характер.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер.

Якщо заяву про відвід подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказуванню. Чинним законодавством не передбачено, якими саме засобами доказування можуть бути доведені підстави для відводу.

Отже, за умовами ч. 5 ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на підстави застосування відводу, а саме: у зв'язку з наявністю обставин, які викликають сумнів в неупередженості та об'єктивності судді, заявник не звільнений від обов'язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Проаналізувавши матеріали справи з метою встановлення обставин, які є підставами звернення відповідача із заявою про відвід, суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав у задоволенні заяви, оскільки справу суддею Астаховою О.О. було призначено до судового розгляду у встановлений процесуальним законодавством строк та з урахуванням особистого навантаження справ судді, копію ухвали про відкриття провадження у справі було направлено на адресу відповідача та вручено останній 03 серпня 2017 року, що підтверджено матеріалами справи, відповідача та її уповноваженого представника не було обмежено у праві ознайомлення з матеріалами справи, яка перебуває у провадженні суду понад рік. Всі процесуальні судові рішення направлено суддею до Єдиного державного реєстру судових рішень, є загальнодоступними для ознайомлення, зокрема, відповідачем по справі, а постановлення ухвал суду під час судового розгляду справи та визначення його порядку задля об'єктивності судового процесу не є встановленою законом підставою для відводу судді, оскільки сторони наділено процесуальним правом оскарження ухвал суду окремо від рішення суду та/або правом подачі заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, шляхом включення таких заперечень до апеляційної скарги на рішення суду.

Таким чином, підстави звернення із заявою про відвід судді - є суб'єктивною оцінкою заявника та не можуть бути підставами для відводу, за відсутності доказів протилежного.

З огляду на вищевикладене, заява представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Астахової О.О. подана в межах розгляду цивільної справи за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та її виселення, - є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Задля сприяння дотримання законодавчо встановленого процесуального порядку та строків розгляду справи, суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику передбачений ч. 4 ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України обов'язок суду вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Астахової О.О., поданої в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та її виселення, - відмовити.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та її виселення - передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: В.І. Галаган