ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4295/19 Справа № 186/783/18 Суддя у 1-й інстанції - Озерянський Ж.М. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.

за участю секретаря - Порубай М.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 року АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 листопада 2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок неналежного виконання кредитних зобов'язань у відповідача станом на 31 березня 2018 року утворилась заборгованість в розмірі 108890,62 грн.

У зв'язку з чим, АТ КБ "ПриватБанк" просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 12 листопада 2012 року в розмірі 108890,62 грн., а також 1762,00 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 12 листопада 2012 року в розмірі 108890,62 грн., з яких: заборгованості за кредитом в розмірі 4094,08 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 94658,94 грн.; заборгованості за пенею та комісією у розмірі 4476,14 грн.; штрафу (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн.; штрафу (процентна складова) у розмірі 5161,46 грн.

Також, вказаним рішенням в порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача було стягнуто судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Не погодившись із таким рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, застосувати строки позовної давності та відповідно постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" відмовити в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, та на неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

АТ КБ "ПриватБанк" відповідно до ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апелянта, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року - без змін, зазначаючи, що підстави для застосування строку позовної давності відсутні, оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості було пред'явлено в межах строку дії картки.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення заборгованості, з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 12 листопада 2012 року між сторонами було укладено кредитний договір №б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 4200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, у відповідача станом на 31 березня 2018 року за кредитним договором №б/н від 12 листопада 2012 року утворилась заборгованість в розмірі 108890,62 грн., яка складається з:

- 4094,08 грн. - заборгованість за кредитом;

- 94658,94 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4476,14 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

А також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 5161,46 грн. - штраф (процентна складова).

Водночас, відповідно до вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що останні платежі відповідачем на погашення заборгованості було внесено 24 березня 2014 року в розмірі 120,00 грн., 25 квітня 2014 року в розмірі 210,00 грн. та 30 серпня 2014 року в розмірі 18,09 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності, мотивуючи таке клопотання на стадії апеляційного оскарження тим, що суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного провадження, без учасників справи, чим допустив порушення як норм процесуального права, так і право відповідача на захист своїх інтересів.

Так, відповідно до ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Зі спливом позовної давності до основної вимоги, позовна давність спливає і до додаткової вимоги - стягнення неустойки, звернення стягнення на заставлене майно тощо.

Як вбачається із умов договору та графіку сплати кредиту, вони деталізують обов'язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, тобто незалежно від визначення у договорі строку кредитування, право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу, в даному випадку перебіг строку позовної давності починається з 30 серпня 2014 року, коли позичальником було внесено останній платіж на погашення заборгованості в розмірі 18,09 грн.

Тож, оскільки початок перебігу строку позовної давності почався з моменту внесення останнього платежу - 30 серпня 2014 року, а АТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду лише 25 травня 2018 року, то колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування положень ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України та відмови у задоволенні позовних вимог банку у зв'язку із спливом строку позовної давності як щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту, так і щодо стягнення додаткових складових заборгованості (пеня, неустойка, відсотки тощо) відповідно до ст. 266 ЦК України, яка в свою чергу передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Щодо посилань АТ КБ "ПриватБанк" у відзиві на апеляційну скаргу на те, що термін дії картки НОМЕР_1 встановлений до 07/17 та внесення Позичальником останнього платежу в розмірі 120,00 грн. відбулось в межах дії вказаної картки, то колегія суддів відхиляє такі посилання, з огляду на те, що даний платіж було зроблено ОСОБА_1 24 березня 2014 року, що підтверджується як наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості, так і випискою про рух коштів долученою до відзиву та що в свою чергу не спростовує доводів апелянта стосовно пропуску строку позовної давності.

Тобто, оскільки, відповідно до вище проаналізованих норм діючого законодавства України для кредиту з щомісячними платежами строк позовної давності починається з дня, коли черговий платіж не був внесений позичальником в обумовлений термін, то позовна давність розраховується для кожного платежу окремо і не залежить від терміну дії платіжної картки.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року, як такого, що ухвалено із порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з'ясуванням всіх обставин справи, і постановлення нового про відмову у задоволенні позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" про стягнення заборгованості у зв'язку із пропуском останнім строку позовної давності.

Поміж іншого, відповідно до ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з АТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2643,00 грн.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 січня 2019 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2643,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова