КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/1822/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Немудрої Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРЗ» на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Астер», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Європейський Газовий Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонстрой» про визнання права власності на майнові права на об'єкт незавершеного будівництва,

встановив:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до Солом'янського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Астер» про визнання за нею права власності на майнові права на офісне приміщення в секції ІІІ шостого поверху, орієнтовною загальною площею 300,65кв.м., в адміністративно-виставковому центрі з офісними приміщеннями, що розташований на АДРЕСА_2, а також стягнення з відповідача судового збору в сумі 3441 грн. 00 коп.

Позовні вимоги мотивувала тим, що 20 січня 2012 року між ЗАТ «Будсоцсервіс» та ТОВ «Мега Астер» за результатами продажу майна банкрута на аукціоні було укладено договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва, а саме адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, що розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Посилалась на те, що частина вказаного об'єкта незавершеного будівництва належить їй на праві власності на підставі договорів купівлі-продажу цінних паперів між нею та ЗАТ «Будсоцсервіс», предметом яких були безпроцентні іменні облігації загальною кількістю - 133062 штук, загальною їх вартістю - 3325219 грн. 38 коп.

На підставі проспекту емісії іменних цільових облігацій між емітентом (ЗАО «Будсоцсервіс») та нею 25 червня 2007 року був укладений договір №01-06/07 про резервування приміщення, який регулює всі умови щодо надання приміщення у її власність та в якому вказуються повні реквізити приміщення.

Позивач зазначала, що за умовами п.2.1. та п.2.2. цього договору №01-06/07, ЗАТ «Будсоцсевіс» закріпив за позивачем офісне приміщення в секції III шостого поверху орієнтовною загальною площею 300,65кв.м. в адміністративно-виставковому будинку з магазином та кафе, що розташований на АДРЕСА_2 та майнові права на частину об'єкту незавершеного будівництва на період до здачі офісного центру в експлуатацію ЗАТ «Будсоцсервіс», з подальшою передачею їх позивачу на праві власності шляхом укладення відповідного договору, про що 25 червня 2007 року сторони склали та підписали Акт прийому-передачі майнових прав.

При цьому, заборона відчужувати майнові права на офісне приміщення, що є об'єктом договору резервування, була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Зазначає, що відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором.

Однак, у разі відчуження предмета обтяження боржником, він зобов'язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п'яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 вказаного Закону.

Враховуючи те, що позивач своєї згоди не давала на відчуження об'єкту та її письмово не повідомили про відчуження об'єкту, вона вважає свої права порушеними, в зв'язку з невизнанням відповідачем за нею права власності на майнові права в об'єкті незавершеного будівництва, а тому була змушена звернутися до суду за захистом своїх прав на підставі ст. 392 ЦК України.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 27 вересня 2013 року позов задоволено, визнано за ОСОБА_2 право власності на майнові права на офісне приміщення в секції ІІІ шостого поверху, орієнтовною загальною площею 300,65кв.м. в адміністративно-виставковому центрі з офісними приміщеннями, що розташований на АДРЕСА_2, стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3 441 грн. 00 коп. (т.1 а.с.38-41).

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 23 травня 2014 року заяву ТОВ «Мега Астер» про перегляд заочного рішення - задоволено, скасовано заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 27 вересня 2013 року, справу призначено до розгляду у судове засідання (т.1 а.с.98-99).

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі (т/1 а.с.123-125).

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18 березня 2015 року апеляційну скаргу представника ТОВ «Мега Астер» відхилено, рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року - залишено без змін (т.1 а.с.163-166).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року касаційну скаргу ТОВ «Мега Астер» задоволено, рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 18 березня 2015 року - скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.184-187).

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 02 грудня 2015 року (занесена до журналу судового засідання) Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 08 травня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонстрой» залучено до участі у справі в якості третьої особи.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 05 липня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано за позивачем право власності на майнові права на офісне приміщення в секції ІІІ шостого поверху, орієнтовною загальною площею 300,65кв.м. на об'єкті незавершеного будівництва - в адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, загальною площею 2 250кв.м., що розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_2. Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3441 грн. 00 коп. (т.2 а.с.147-155).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ «ЕРЗ», яке не брало участі у справі, але вважає, що рішенням порушено їхні права подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовувало тим, що з 19 вересня 2016 року ТОВ «ЕРЗ» стало власником об'єкту незавершеного будівництва - адміністративно-виставкового будинку з магазином та кафе, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 2250кв.м. Дане підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 листопада 2018 року.

На дату державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва за ТОВ «ЕРЗ» 19 вересня 2016 року, жодних обмежень або обтяжень щодо продажу та державної реєстрації права власності стосовно зазначеного нерухомого майна, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не було.

ТОВ «ЕРЗ» в порядку і спосіб, передбачений діючим законодавством України, зареєструвало за собою право власності на об'єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 2 250кв.м., про що отримало витяг з Державного реєстру речових прав та стало його добросовісним набувачем.

Крім цього, оскаржуваним рішенням встановлено, що між позивачем і ЗАТ «Будсоцсервіс» було укладено договір №01-06/07 від 25 червня 2007 року про резервування приміщення, відповідно до якого ЗАТ «Будсоцсервіс» закріпив за позивачем офісне приміщення в секції ІІІ шостого поверху загальною площею 300,65кв.м. в адміністративно-виставковому центрі з офісними приміщеннями та майнові права на частину об'єкту незавершеного будівництва на період до здачі офісного центру в експлуатацію ЗАТ «Будсоцсервіс» з подальшою передачею їх Позивачу на праві власності шляхом укладання відповідного договору, про що 25 червня 2007 року сторони склали та підписали Акт прийому-передачі майнових прав.

Із цього вбачається, що зобов'язання стосовно передачі майнових прав на частину об'єкту незавершеного будівництва з подальшою передачею їх Позивачу на праві власності шляхом укладання відповідного договору після здачі офісного центру в експлуатацію стосується виключно ЗАТ «Будсоцсервіс».

Рішенням суду першої інстанції від 05 липня 2018 року підтверджено фактичну і юридичну відсутність ЗАТ «Будсоцсервіс», яке було ліквідовано 01 березня 2012 року за наслідками процедури банкротства до подання даного позову.

Однак, судом першої інстанції провадження у справі не було закрито, розгляд справи відбувався за участі неналежного відповідача і було прийняте рішення з грубим порушенням норм процесуального законодавства.

Також, між позивачем ОСОБА_2 та ЗАТ «Будсоцсервіс» були укладені договір купівлі-продажу цінних паперів, предметом яких були безпроцентні іменні облігації загальною кількістю 133 062 штук, загальною їх вартістю - 3 325 219,38 грн.; договір про резервування приміщення №01-06/07 від 25 червня 2007 року.

27 жовтня 2010 року ухвалою Господарського суду Київської області було порушено провадження у справі №Б19/216-10 про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Будсоцсервіс».

26 вересня 2011 року ухвалою Господарського суду Київської області №Б19/216-10 про банкрутство ЗАТ «Будсоцсервіс» було затверджено реєстр кредиторів ЗАТ «Будсоцсервіс» в сумі 14928417,89 грн.

У затвердженому реєстрі кредиторів відсутні заявлені та визнані судом кредиторські вимоги ОСОБА_2 стосовно майнових прав на офісне приміщення в секції ІІІ шостого поверху загальною площею 300,65кв.м. на об'єкті незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 2 250кв.м.

Відтак, позивач втратив право на будь-які майнові права стосовно зазначеного об'єкта незавершеного будівництва, у зв'язку з ліквідацією ЗАТ «Будсоцсервіс» 01 березня 2012 року і реалізації даного нерухомого майна в межах процедури банкротства відповідно до вимог ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Просило, скасувати рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

На апеляційну скаргу ПАТ «Єврогазбанк» через свого представника Полумиска В.І. подало відзив, який обґрунтовувало тим, що предметом договору №01-06/07-Е купівлі-продажу цінних паперів є передача ЗАТ «Будсоцсервіс» облігацій у власність ОСОБА_2

Відповідно до п.2.6 вищезазначеного договору, покупець зобов'язаний сплатити вартість облігацій в розмірі 2509995,60 грн. до 27 червня 2007 року включно, решту 815223,78 грн. в строк до 25 липня 2007 року включно. У призначені платежу необхідно зазначити: за облігації, емітовані ЗАТ «Будсоцсервіс» згідно договору купівлі-продажу цінних паперів від 25 червня 2007 року №01-06/07-Е, сума договору реквізити платника.

В матеріалах справи відсутні платіжні документи що підтверджують оплату коштів за облігації із зазначенням призначення платежу відповідно до п.2.6 вищезазначеного договору.

За договором №01-06/07 про резервування приміщення зазначений вище об'єкт незавершеного будівництва (або майнові права щодо нього) передаються позивачу шляхом укладення з нею відповідного договору передачі об'єкта.

Оскільки відповідний договір про передачу об'єкта не було укладено між ЗАТ «Будсоцсервіс» та позивачем, тому майнові права на об'єкт незавершеного будівництва позивачу не передались.

Позивач втратив своє право на будь-які майнові права стосовно об'єкта незавершеного будівництва, у зв'язку з ліквідацією ЗАТ «Будсоцсервіс» та реалізацією даного нерухомого майна в межах процедури банкрутства відповідно до вимог ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Вважають, що рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року підлягає скасуванню.

Також, відзив на апеляційну скаргу подав представник ОСОБА_2, яку обґрунтовував тим, що ТОВ «ЕРЗ» навмисно замовчав та не звернув увагу суду, що підставами виникнення права власності на об'єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе за адресою: АДРЕСА_2 став акт прийому передачі майна до статутного фонду скаржника 12 вересня 2016 року одним з його засновників ТОВ «ЕРЗ», а саме ТОВ «Веста Центр», яке 22 серпня 2018 року вже зверталось до Апеляційного суду м. Києва з апеляційною скаргою на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року за аналогічними вимогами та підставами, як власник цього ж самого об'єкта незавершеного будівництва на підставі протоколу проведення електронних торгів №139702 від 13 січня 2016 року; свідоцтва про право власності за №50 від 21 січня 2016 року.

Постановою Київського апеляційного суду 07 листопада 2018 року апеляційна скарга ТОВ «Веста Центр» залишена без задоволення, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року без змін, після чого останнє, як власник об'єкта незавершеного будівництва, 30 листопада 2018 року звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду за якою 11 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження.

Скаржнику - ТОВ «ЕРЗ» ще в серпні 2018 року через пов'язану особу, а не 13 листопада 2018 року, було відомо про наявність та зміст оскаржуваного ним рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року, в зв'язку з чим останній пропустивши строк апеляційного оскарження, навмисно ввів в оману апеляційний суд поновлюючи строк оскарження.

Крім того, зазначає, що ТОВ «ЕРЗ» з 26 травня 2017 року не може бути власником об'єкта нерухомого майна, що є предметом розгляду справи.

Так, згідно інформації з Державного реєстру речових прав №151491450 від 21 грудня 2018 року, власником нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2, що є предметом спору, на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 26 травня 2017 року стало ТОВ «Європорт 2017».

Набуття права власності ТОВ «ЕРЗ» 19 вересня 2016 року на об'єкт незавершеного будівництва готовністю 18% за адресою: АДРЕСА_2 за актом прийому-передачі від ТОВ «Веста Центр» та право власності ТОВ «Європорт 2017» за договорами купівлі-продажу від 26 травня 2017 року на нежитлові приміщення за цією ж адресою зареєстровані одним тим самим нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Крім того, ТОВ «Європорт 2017» зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 7, так само як і засновник ТОВ «ЕРЗ» - ТОВ «Веста Центр».

Просив, апеляційну скаргу ТОВ «ЕРЗ» залишити без задоволення, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 червня 2007 року між ЗАТ «Будсоцсервіс» (емітент) та ОСОБА_2 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 01-06/07-Е, відповідно до умов якого емітент зобов'язується передати у власність покупця, а покупець оплатити облігації, що емітовані ЗАТ «Будсоцсервіс» у кількості 133 062 шт., загальною вартістю 3325219 грн. 38 коп.

Також, 25 червня 2007 року між ЗАТ «Будсоцсервіс» та позивачем був укладений договір №01-06/07 про резервування приміщення, відповідно до якого ЗАТ «Будсоцсервіс» закріпив за ОСОБА_2 офісне приміщення в секції ІІІ шостого поверху загальною площею 300,65кв.м. в адміністративно-виставковому центрі з офісними приміщеннями, що розташований на АДРЕСА_2 та майнові права на вказану частину об'єкту незавершеного будівництва на період до здачі офісного центру в експлуатацію з подальшою передачею їх позивачу на праві власності шляхом укладення відповідного договору.

На підтвердження того, що ЗАТ «Будсоцсервіс» передало, а позивач прийняла майнові права на об'єкт нерухомості, що є предметом договору № 01-06/07 про резервування приміщення, сторони склали та підписали акт прийому-передачі відповідних майнових прав від 25 червня 2007 року.

З наведеного вище вбачається, що майнові права на частину об'єкту незавершеного будівництва передані позивачу у власність згідно з умовами вищевказаних договорів на підставі Акту прийому-передачі, укладеного із ЗАТ «Будсоцсервіс», та після повної оплати повного пакету облігацій.

Так, на підставі договору №01-06/07 від 25 червня 2007 року про резервування приміщення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстроване приватне обтяження позивача у вигляді виключного права на придбання та заборону відчужувати майнові права на приміщення, які є об'єктом договору резервування.

Отже, виходячи з аналізу положень законодавства України та умов договору резервування та догорів купівлі-продажу цінних паперів, позивач як інвестор є власником майнових прав на об'єкт до завершення його будівництва і прийняття в експлуатацію.

Постановою господарського суду Київської області від 07 листопада 2011 року у справі № Б19/216-10 ЗАТ «Будсоцсервіс» визнано банкрутом.

20 січня 2012 року між ЗАТ «Будсоцсервіс» та ТОВ «Мега Астер» на підставі протоколу аукціону з продажу майна боржника було укладено договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва.

Предметом продажу за вказаним договором є об'єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, який знаходиться на АДРЕСА_2.

За ТОВ «Мега Астер» рішенням Господарського суду міста Києва від 11 липня 2012 року по справі № 5011-62/7102-2012, яке вступило в законну силу на підставі ухвали Київського апеляційного господарського суду від 30 жовтня 2013 року та постанови Вищого господарського суду України від 24 грудня 2013 року по даній справі, визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, загальною площею 2250 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2, кадастровий номер 72478003, який було придбано у ТОВ «Будсоцсервіс» за договором купівлі-продажу від 20 січня 2012 року як об'єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ЗАТ «Будсоцсервіс» передало ОСОБА_2 відповідні майнові права у відповідності до Акту прийому-передачі від 25 червня 2007 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача про визнання за нею права власності на майнові права на про інвестовані приміщення є обґрунтованими, доведеними та такими, що є підставою для задоволення позову.

Проте, з такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

По справі встановлено, що між ОСОБА_2 та ЗАТ «Будсоцсервіс» були укладені: договір купівлі-продажу цінних паперів, предметом яких були безпроцентні іменні облігації загальною кількістю - 133 062 штук, загальною їх вартістю - 3 325 219,38 грн.; договір про резервування приміщення №01-06/07 від 25 червня 2007 року.

27 жовтня 2010 року ухвалою господарського суду Київської області було порушено провадження у справі №Б19/216-10 про банкрутство ЗАТ «Будсоцсервіс».

Відповідно до ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції від 27 липня 2010 року, тобто чинної на момент постановлення господарським судом Київської області вищезазначеної ухвали, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

26 вересня 2011 року ухвалою господарського суду Київської області у справі №Б19/216-10 про банкрутство ЗАТ «Будсоцсервіс» було затверджено реєстр кредиторів ЗАТ «Будсоцсервіс» в сумі 14 928 417,89 грн.

У затвердженому реєстрі кредиторів відсутні заявлені та визнані судом кредиторські вимоги ОСОБА_2 стосовно майнових прав на офісне приміщення в секції ІІІ шостого поверху загальною площею 300,65кв.м. на об'єкті незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 2 250кв.м.

Згідно з вимогами ч.2 ст.14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції від 27 липня 2010 року, вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів.

Відтак, позивач втратив право на будь-які майнові права стосовно зазначеного об'єкта незавершеного будівництва, у зв'язку з ліквідацією ЗАТ «Будсоцсервіс» 01 березня 2012 року і реалізації даного нерухомого майна в межах процедури банкротства відповідно до вимог ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Господарським судом Київської області 17 січня 2012 року у справі №Б19/216-10 було постановлено ухвалу, якою скасовано арешти накладені на все рухоме, нерухоме майно та грошові кошти ЗАТ «Будсоцсервіс»; вилучено із Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи про всі типи обтяження на нерухоме майно ЗАТ «Будсоцсервіс»; вилучено із Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про обтяження рухомого майна ЗАТ «Будсоцсервіс».

Згідно зі ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, чинній на момент розгляду заяви про банкрутство ЗАТ «Будсоцсервіс», усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 отримала лише право на набуття права власності, а не саме право власності на нерухоме майно, а тому підстави для визнання за ОСОБА_2 майнових прав на об'єкт інвестування у відповідності до вимог ст.ст.331,392 ЦК України відсутні.

Таким чином, вимоги щодо майнових прав ОСОБА_2 на частину об'єкту незавершеного будівництва, що не були заявлені нею в термін та порядку, передбаченому ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в рамках процедури банкрутства ЗАТ «Будсоцсервіс» не можуть бути прийняті та визнані, оскільки вони є погашеними згідно Закону.

Крім цього, так як об'єкт незавершеного будівництва в подальшому був реалізований на електронних торгах системи ДП «Сетам» відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», то власник нерухомого майна, придбавши його на електронних торгах, як добросовісний набувач в силу норм вищезазначеного Закону, отримав дане нерухоме майно вже звільненого від будь-яких обтяжень та заборон і не повинен нести відповідальність по майновим зобов'язанням попереднього власника даного майна.

До того ж, електронні торги не було визнано недійсними.

З 19 вересня 2016 року ТзОВ «ЕРЗ» стало власником об'єкту незавершеного будівництва - адміністративно-виставкового будинку з магазином та кафе, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 2 250кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 листопада 2018 року.

На дату державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва за ТзОВ «ЕРЗ», жодних обмежень або обтяжень щодо продажу та державної реєстрації права власності стосовно зазначеного нерухомого майна, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не було.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ТзОВ «ЕРЗ» в порядку і спосіб, передбачений діючим законодавством України, зареєструвало за собою право власності на об'єкт незавершеного будівництва - адміністративно-виставковий будинок з магазином та кафе, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 2 250кв.м., про що отримало витяг з Державного реєстру речових прав та стало його добросовісним набувачем.

Крім цього, право власності ТзОВ «ЕРЗ» на вищезазначений об'єкт незавершеного будівництва ніким не було оспорено.

На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув та ухвалив рішення про права, свободи та інтереси ТзОВ «ЕРЗ» не залучивши останнього до участі у справі, чим також порушив норми процесуального права.

У відповідності до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає, що з урахуванням ст.376 ЦПК України є підставою для його скасування з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Крім цього, згідно з вимогами п.4 ч.3 ст.376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За правилами ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і відмовляє у задоволенні позову ОСОБА_2, то понесені апелянтом витрати підлягають стягненню з позивача на їх користь у розмірі 5162 грн., що також узгоджується з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРЗ» задовольнити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року скасувати та прийняти по справі постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Астер», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Європейський Газовий Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонстрой» про визнання права власності на майнові права на об'єкт незавершеного будівництва.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРЗ» (м. Київ, вул. Якутська, 10, ) судовий збір у розмірі 5162 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 24 січня 2019 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба