Справа № 755/6063/18
Ухвала

"24" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Кравченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду,-

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав.

В судове засідання позивач не з'явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки позивача та його представника суд не повідомлено.

Представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, пояснив, що сторони у справі уклали договір щодо здійснення батьківських прав, виконання обов'язків по вихованню, утриманню дітей та визначення місця проживання дітей.

Відповідач підтримала клопотання свого представника.

Суд, вислухавши клопотання представника відповідача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як убачається із матеріалів справи, в судові засідання призначені на 26.11.2018 року та на 24.01.2019 року позивач та представник позивача не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать відповідно поштове повідомлення про вручення судової повістки позивачу (а.с. 122) та розписка представника позивача ОСОБА_5 (а.с. 130, 133).

Відповідно положень ч. 5 ст. 130 ЦПК України, вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Про причини неявки позивача та його представника суд не повідомлено, будь яких доказів щодо поважності причин неявки в судове засідання позивачем не надано, заява про розгляд справи без участі позивача до суду не надходила та така у матеріалах справи відсутня.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Як зазначено вище, позивач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про розгляд справи, його неявка має ознаки повторності, заяви про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходили.

За нормою частини 5 ст. 223; пункту 3 частини 1 ст. 257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За вищевикладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства позов підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, що перешкоджає вирішенню спору, оскільки позивачем не заявлено доказів відповідно яких суд міг би з'ясувати обґрунтованість позовних вимог, наявність спору та відсутність заяви про розгляд справи без позивача.

Згідно ч. 2 ст. 257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. ст. 223, 257, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей та сім'ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав залишити без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Виниченко Л.М.