Справа № 183/4010/18
№ 2/183/644/19
29 березня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.
секретаря Пономаренко О.О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить стягнути аліменти на утримання його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття.
Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року по справі відкрито провадження.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2008 року, від якого мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а син проживає з позивачем та знаходяться на повному її утримані. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому позивач звернулася до суду з даним позовом.
В судове засідання позивач не зявилася, а звернулася до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Одночасно не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час слухання справи був повідомлений належним чином, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народився 23 жовтня 2008 року, і його батьками значаться сторони по справі.
У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права.
Згідно з ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).
За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає з матірю, та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач, в силу ст. 76 ЦПК України, не надав доказів протилежного, а також доказів того, що не має можливості надавати таку допомогу, відповідно до ст. 182 СК України.
Аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та мають бути задоволені, а з відповідача на користь позивача повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму щомісяця до досягнення сином, повноліття.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п.2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.180-182, 199 СК України, ЗУ «Про судовий збір» суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, - задовольнити.
Стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 05 липня 2018 року до досягнення сином повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.