05.04.2019 227/4491/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хандуріна В.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заварзіної Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_5, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 23 жовтня 2017 року померла її рідна сестра, ОСОБА_6, яка постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті сестри залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, яке належало батьку позивача та померлої сестри, ОСОБА_7, який помер 12 березня 2002 року. Зазначений житловий будинок сестра позивача отримала у спадок, оскільки проживала з померлим батьком на день його смерті, але не оформила в установленому порядку свої спадкові права. Позивач є спадкоємицею житлового будинку на підставі заповіту померлої сестри, посвідченого нотаріально, інших спадкоємців немає. Позивач своєчасно звернулася з заявою про прийняття спадкового майна до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки згідно довідки ТОВ «ОСОБА_2 БТІ», право власності на житловий будинок не зареєстровано. Батько позивача за життя не оформив у встановленому законодавством порядку право власності на будинок. Після смерті матері позивач на прохання сестри звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про визнання батька власником побудованого ним житлового будинку, позов було задоволено та ухвалено відповідне рішення. Проте в подальшому сестра позивача не зареєструвала рішення суду в БТІ і не переоформила житловий будинок на себе в порядку спадкування. Той факт, що батько позивача за життя був власником будинку, підтверджується копією рішення суду, але у реєстрації вказаного рішення позивачу було відмовлено, оскільки в Спадковому реєстрі спадкодавцем є сестра позивача, яка прийняла будинок у спадок, проте не оформила його, у звязку з чим позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 14 по вул. Лермонтова в м. Добропілля Донецької області загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., з надвірними побудовами та спорудами, в порядку спадкування після померлої 23.10.2017 року сестри ОСОБА_6.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 08 січня 2019 року до участі в справі було залучено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, оскільки рішення по справі може вплинути на їх права та інтереси.

Позивач та її представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялась належним чином. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без її участі, за участю її представника адвоката ОСОБА_5 Представник позивача надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Донецької області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Треті особи в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялись належним чином, жодних заяв або доказів поважності своєї неявки до суду не надавали.

З урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи і докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Судом встановлено, що батьками позивача є ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії VІ-УР № 1122867, виданого повторно 28 червня 1967 року ОСОБА_2 міськбюро РАЦС Донецької області (а.с. 18). Прізвище позивача з «Подольська» було змінено на «Нижник» внаслідок укладення нею шлюбу, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-НО № 360177, виданого 30 серпня 1980 року відділом РАЦС м. Добропілля Донецької області (а.с. 20).

Батьками ОСОБА_9, прізвище якої було змінено на «Сафіуліна» внаслідок укладення нею шлюбу (копія свідоцтва про укладення шлюбу серії V-НО № 267972, виданого 11 січня 1988 року відділом РАЦСу м. Добропілля Донецької області), також є ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії VІ-УР № 1122865, виданого повторно 28 червня 1967 року ОСОБА_2 міськбюро РАЦС Донецької області (а.с. 12).

Батько позивача ОСОБА_7 помер 12.03.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО № 637714, виданого 14 березня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану ОСОБА_2 міського управління юстиції Донецької області (а.с. 12). Мати позивача ОСОБА_8 померла 22.06.2008 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-НО № 306821, виданого 26 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с. 13).

Брат позивача ОСОБА_10 помер 04.01.2008 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії 1-НО № 273324, виданого 12 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с. 73).

Сестра позивача ОСОБА_6 померла 23 жовтня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 996960, виданого 25 жовтня 2017 року ОСОБА_2 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с. 11). Чоловік померлої сестри позивача ОСОБА_11 помер 20.09.1989 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії V-НО № 257870, виданого 20 вересня 1989 року (а.с. 14).

В матеріалах справи міститься копія договору, укладеного 15 червня 1954 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_7, відповідно до якого останній придбав кухню по вул. Лермонтова в п. Ждановка, з присадибною ділянкою площею 0,65 соток (а.с. 74).

Окрім того, згідно висновку відділу градобудівництва та архітектури ОСОБА_2 міської ради по самовільно побудованим обєктам, самовільна побудова житлового будинку А та господарських будівель: веранда а, погреб а1, літня кухня Б, тамбур б, гараж Д, сарай Е, по вулю Лермонтова, 14 в м. Добропілля, не порушує інтереси третіх осіб та може бути узаконена, до висновку також додано генплан ділянки (а.с. 71).

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 28 січня 2009 року позов ОСОБА_1 до виконкому ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності у звязку з самовільним будівництвом, було задоволено, визнано, що власником житлового будинку А з господарськими будівлями: веранда а, погріб а1, літня кухня Б, тамбур б, гараж Д, сарай Е, розташовані за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Лермонтова, № 13, за життя був ОСОБА_7, який помер 12 березня 2002 року (а.с. 22-23).

ОСОБА_13 довідки № 321/18, виданої головою квартального комітету ОСОБА_14, ОСОБА_6 з 1990 року по день смерті проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з батьками: батько ОСОБА_7 помер 12.03.2002 року, мати ОСОБА_8 померла 22.06.2008 року (а.с. 17). Позивач зазначає, що її сестра ОСОБА_6 прийняла спадщину після смерті батька, проживаючи з ним спільно, у вигляді належного йому житлового будинку, але не оформила свої спадкові права на будинок.

Проте суд не може прийняти до уваги такі доводи позивача, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, батько позивача помер 12 березня 2002 року. Таким чином, питання щодо врегулювання спадкових правовідносин в даному випадку підпадає під дію Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент відкриття спадщини. Цивільним кодексом України від 18 липня 1963 року, який втратив чинність 01.01.2004 року, не було передбачено так званого автоматичного прийняття спадщини спадкоємцем, який постійно проживав зі спадкодавцем на момент його смерті. В той же час, позивач в позовній заяві посилається саме на факт постійного спільного проживання померлої сестри зі спадкодавцем, тобто з батьком, на момент його смерті як на підставу виникнення права на спадщину та її прийняття, тобто порядок, визначений ч. 3 ст. 1268 ЦК України від 16.01.2003 року. Таким чином, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_6 не може вважатися такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно з ним проживала.

В той же час, пунктом першим частини першої статті 549 ЦК України в редакції, чинній на момент відкриття спадщини після смерті батька позивача, встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, враховуючи, що сестра позивача після смерті батька фактично вступила в управління спадковим майном у вигляді житлового будинку, суд приходить до висновку, що остання фактично прийняла спадщину, проте за життя не оформила у встановленому законодавством порядку свої спадкові права, оскільки тривалий час хворіла, як зазначила про це позивач у своїй позовній заяві.

Окрім цього, згідно довідки ТОВ «ОСОБА_2 БТІ» № 1764 від 27.11.2017 року, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Лермонтова, 14, не зареєстровано, в інвентарній справі БТІ відсутні будь-які правові документи (а.с. 24).

ОСОБА_6 за життя склала заповіт 29 грудня 2014 року, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом матиме право, вона заповідала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначений заповіт посвідчено державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори Донецької області та зареєстровано в реєстрі за № 1602 (а.с. 15-16).

ОСОБА_13 довідки № 1120/02-14, виданої 03.10.2018 року державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_15, на підставі заяви № 34, наданої ОСОБА_1 25.01.2018 року про прийняття спадщини, відкрита спадкова справа № 14/2018 року до майна померлої сестри заявниці ОСОБА_6, яка на імя заявниці залишила заповіт на все своє майно. Окрім ОСОБА_1, інших спадкоємців, передбачених вищевказаним заповітом, у спадкодавиці немає. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований в Донецькій області, м. Добропілля, вул. Лермонтова, 14 (а.с. 26).

ОСОБА_13 постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.09.2018 року № 1049/02-31, державним нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_15, заявниці ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої сестри у звязку з тим, що заявницею не було надано правовстановлювальний документ на спадковий житловий будинок, оскільки спадкодавець за життя не оформив право власності на зазначений будинок (а.с. 27-28).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_2 міської ради № 39689288 від 15 лютого 2018 року було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Лермонтова, 14, за заявою ОСОБА_1, оскільки подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». ОСОБА_13 про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкодавцем є ОСОБА_6, однак документ, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, відсутній (а.с. 29).

У звязку із відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, позивач не може реалізувати своє право на отримання спадщини і тому звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

ОСОБА_13 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

ОСОБА_13 ст. 1233ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті

Відповідно до ст. ст.1234,1235 ЦК України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; право на заповіт здійснюється особисто; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Таким чином, враховуючи, що рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області було визнано право власності на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за батьком позивача ОСОБА_7, померла сестра позивача фактично прийняла спадщину у вигляді зазначеного будинку в порядку ст. 549 ЦК України в редакції, чинній на момент відкриття спадщини, проте за життя не оформила свої спадкові права, а позивач фактично не має змоги реалізувати своє право на отримання спадщини за заповітом інакше як в судовому порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, представник відповідача не заперечував проти задоволення позовних вимог, а треті особи не надали до суду жодних заперечень або пояснень стосовно позовної заяви.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 1216-1218, 1233-1235 ЦК України, ст. ст. 4, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії ВЕ 739474, виданий ОСОБА_2 МРВ УМВС України в Донецької області 21 березня 2002 року, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на житловий будинок № 14 по вул. Лермонтова в м. Добропіллі Донецької області загальною площею 46,2 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., з надвірними побудовами та спорудами: а-1 веранда, а? -ганок, а?-1 - погріб, Б-1 літня кухня, б-1 тамбур, Д-1 гараж, Е-1 сарай, № 1 огорожа, № 2 хвіртка, № 3 огорожа, І вимощення, в порядку спадкування за заповітом після померлої 23.10.2017 року сестри ОСОБА_6.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.В. Хандурін

05.04.2019