1Справа № 335/1445/13-ц 6/335/178/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року місто Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Геєць Ю.В., за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у Василівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження ВП 53450137 щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ КБ «Надра» 477006,78 грн. заборгованості на підставі виконавчого листа №335/1445/13-ц, виданого 10.10.2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя.

У зв`язку з наявною інформацією щодо зміни анкетних даних, постановою від 14.06.2019 року в порядку ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» було змінено анкетні дані боржника на вірні « ОСОБА_3 ».

14.06.2019 року до відділу було подано заяву про звернення стягнення на додаткове майно боржника в якій представником стягувача було зазначено, що боржник має у власності 1/2 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_1 на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 20.04.2006 року №22-947 2006 р.

Перевіркою було встановлено, що дійсно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , набула права власності на 1/2 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_1 , на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 20.04.2006 року №22-947 2006 р.

При цьому підставою набуття права власності був поділ спільного майна подружжя. Попереднім правовстановлюючим документом на зазначену нерухомість було свідоцтво про право власності на нерухоме майно №959890, видане 11.04.2005 року виконавчим комітетом Запорізької міської на приміщення 3, 4 по вул АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 , яке було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно 15.04.2005 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві приватної власності, яке було зареєстровано 15.04.2005 року.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області по справі №22-2732 за 2008 рік від 30.07.2008 року ОСОБА_2 за позовом про виділ в натурі частки майна у нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 , було виділено у власність по 1-му варіанту експертизи ідеальну частку 28/100 не житлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 у користування наступні приміщення: /жовтий маркер/ приміщення №8, площею 7,6 кв.м., частина приміщення №2, площею 20,18 кв.м. - всього загальною площею 31,98 кв.м.

Державний виконавець посилаючись на те, що в реєстрі прав власності відсутня реєстрація зазначених судових рішень та права власності ОСОБА_3 на зазначену частку нерухомого майна, просить подання задовольнити, надати дозвіл на звернення стягнення в межах виконавчого провадження ВП 53450137 щодо боржника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ КБ «Надра» 477006,78 грн. заборгованості на підставі виконавчого листа №335/1445/13- ц, виданого 10.10.2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя на майно, що належить боржниці на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 20.04.2006 року №22-947 2006 р, а саме 1/2 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_1 .

З`ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, подання, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Василівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження ВП 53450137 щодо стягнення з боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ КБ «Надра» 477006,78 грн. заборгованості на підставі виконавчого листа №335/1445/13-ц, виданого 10.10.2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції, заява №183571/91» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду. Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду одній зі сторін…».

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з частиною першою, пунктом першим частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У частині третій ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений загальний перелік прав виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Державний виконавець в порядку п. 10, 11 ст. 440 ЦПК України та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся з поданням щодо звернення стягнення на нерухоме майно.

Проте суд вважає такі дії передчасними виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

При цьому державним виконавцем не зазначено у поданні щодо встановлення наявності у боржника доходів, на які може бути звернуто стягнення з метою виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Оцінка вартості вказаного нерухомого майна в матеріалах державного виконавця відсутня.

Таким чином, при розгляді подання встановлено, що державний виконавець не надав переконливих доказів того, що боржник ОСОБА_3 належним чином повідомлялася про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого провадження, та відмовилася виконати рішення суду самостійно, а також, що державним виконавцем не встановлено наявність коштів в національній та іноземній валютах у боржника у банках та інших фінансових установах, на які звертається стягнення за виконавчими листами у першу чергу згідно ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», не надано належних та допустимих доказів відсутності рахунків. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на майно боржника державний виконавець виносить постанову, при цьому до подання державним виконавцем не додано копії вказаної постанови.

Враховуючи викладене суд приходить до переконання, що звернення державного виконавця до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, яке являється крайнім заходом, до вчинення державним виконавцем всіх можливих дій, спрямованих на виконання рішення суду, є передчасним, а тому в задоволенні подання державного виконавця про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, слід відмовити.

Керуючись ст. 440 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 , про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів, з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Ю.В.Геєць