РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року

м. Харків

Справа № 639/6453/18

провадження 2/639/586/19

Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря- Міжиріцької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_1 права власності на ј частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться про АДРЕСА_1 , як на майно, набуде подружжям за час шлюбу, а також просять визнати за позивачами право власності за кожним на 1/8 частину зазначеного житлового будинку в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4

Свої вимоги позивачі мотивують тим, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали за договором купівлі-продажу від 14.08.1985 р. Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну йому ј частину будинку. Спадкоємці 1 черги- дружина ОСОБА_1 і дочка спадкодавця ОСОБА_2 - позивачі, прийняли спадщину, оскільки на час смерті ОСОБА_4 були зареєстровані та проживала разом, проте при зверненні до П`ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину , нотаріусом винесено постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки за довідкою КП «Харківське міськБТІ» Ѕ частина будинку зареєстрована за ОСОБА_3 , інша Ѕ частина-за ОСОБА_4 , а згідно інформаційної довідки Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на АДРЕСА_1 зареєстрований за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Як стверджують позивачі, розбіжності виникли у зв`язку з тим, що 17.02.2007 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір довічного утримання, за яким ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_7 належну йому на праві власності Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями.Право власності на зазначену частину зареєстровано за відповідачем, але право на Ѕ частину, що була зареєстрована за ОСОБА_5 і припинилась, залишилась в Реєстрі за минулим власником ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Через такі обставини, позивачі позбавлені можливості оформити свої спадкові права і змушені звернутись до суду.

В судове засідання представник позивача надав клопотання про проведення судового засідання без участі позивача, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає в повному обсязі ( а.с. 42).

і просить їх задовольнити ( а.с. 42,44).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 29.01.2019, за клопотанням позивача, витребувані у 5-ї Харківської державної нотаріальної контори відомості зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) про наявність або відсутність заповіту після смерті ОСОБА_4 , інформація про спадкоємців, які звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини або про відмову від її прийняття ( а.с. 54-55).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.

ОСОБА_1 і ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09. 1964 р., що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим районним ЗАГС м.Харкова. Подружжя має дочку ОСОБА_2 , що випливає зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ( а.с. 5,6).

На підставі договору купівлі- продажу, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори 24.08.1985 р. за реєстровим № 3-2366 , за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на Ѕ частину жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 10.09.1985 р. ( а.с. 8).

Оскільки на час укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_4 перебував в зареєстрованому шлюбі, Ѕ частина будинку є спільним майном подружжя і долі кожного з подружжя у праві власності є рівними, позивачу ОСОБА_1 належить право на ј частину будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 .

Спірна половина житлового будинку була придбана спадкоємцем до 2004 року, тобто до набрання чинності СК України, а тому при вирішенні справи суд застосовує положення КпШС України, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтями 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядав за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Аналогічні положення містить стаття 60 СК України.

Конструкція статті 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України та статті 60 СК України, свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Згідно положень статті 70 СК України, статті 372 ЦК України частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції 19.10.2001р. ( а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_4 відкрила спадщина на ј частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель і господарчих споруд по АДРЕСА_1 .

Заповіту ОСОБА_4 не залишив, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 55023383 від 06.02.2019 ( а.с. 62).

З огляду на те, що спадщина відкрилась у 2001 році, тобто до 1 січня 2004 року, тому правовідносини сторін урегульовані нормами ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

За положеннями статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Приписами статті 549 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Єдиними спадкоємцями за законом першої черги у рівних частках (по 1/8 частині кожному) відповідно до положень ст. 529 ЦК є дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_1 і дочка ОСОБА_2 , які вважаються такими, що прийняли спадщину у відповідності з вимогами ст. 549 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини фактично проживали і були зареєстровані за тією ж адресою, що і спадкодавець, і не заявляли про відмову від спадщини. Вищенаведене підтверджується інформацією з будинкової книги ( а.с. 9-11).

Згідно інформації П`ятої Харківської державної нотаріальної контори від 08.02.2019 № 281/02-14 , після померлого ОСОБА_4 була заведена спадкова справа № 299/2018, в якої знаходяться: заяви про фактичне прийняття спадщини за законом від дружини спадкодавця - ОСОБА_1 та доньки спадкодавця- ОСОБА_2 ; заяви проханням видати свідоцтво про право на спадщину на частку у житловому будинку по АДРЕСА_1 від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`зку з тим, що у документі, що підтверджує право власності спадкодавця на будинок та вже зареєстрованими правами на це нерухоме майно у Державному реєстрі прав на нерухоме майно є розбіжності, а саме у правовстановлюючому документі будинок розташовано по вулиці , а за даними КП «ХМБТІ» по провулку, та право власності у реєстрі на цей будинок зареєстровано за іншими особами ( а.с. 61, 12,13).

Розглядаючи справу, суд насамперед виходить зі ст. 392 ЦК України, положеннями якої передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати ним документу, що засвідчує його право власності.

Аналогічне зазначено у п. 37 Постанови ПВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

Виходячи зі змісту вищенаведених норм права, потреба у такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не затверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Як вбачається з довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 ) зареєстрований за ОСОБА_3 згідно договору довічного утримання від 17.02.2007 р.-1/2 частина та за ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу від 24.08.1985 р.-1/2 частина ( а.с. 14).

Відповідно до договору довічного утримання, посвідченого державним нотаріусом 5-ї Харківської державної нотаріальної контори 17.02.2007 р., ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_3 належну йому на праві власності Ѕ частину житлового будинку по АДРЕСА_1 .Право власності на нерухоме майно зареєстровано КП «ХМБТІ» 13.03.2007 р. Колишній власник Ѕ частини будинку ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с. 15-16).

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна 15.02.2007 р. внесено запис про власність ОСОБА_5 на Ѕ частину будинку АДРЕСА_1 , а 13.03.2007 р. внесено запис про власність ОСОБА_3 на Ѕ частину будинку на підставі договору довічного утримання. Отже, невнесення запису про реєстрацію права власності за ОСОБА_4 , яке він набув у 1985 р. , потягло порушення прав його спадкоємців на утримання відповідного свідоцтва про право на спадщину.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Відповідно до вимог п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

З огляду на встановлені обставини суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 259, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 , як на майно набуте подружжям за час шлюбу.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати зо ОСОБА_2 право власності на 1/8 частку житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивачі: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВСУ в Харківській обл. 20.01.2005 р., проживає: АДРЕСА_4 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (ІПН не відомий, проживає: АДРЕСА_5 ).

Повне судове рішення складено 30.08.2019.

СУДДЯ