КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/10215/17

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1261/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року, постановлену під головуванням судді Юзькової О.Л., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО-БУД», треті особи: Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про скасування свідоцтва про право власності на квартиру, -

в с т а н о в и в :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила визнати недійсним Договір №82 на інвестування будівництва квартир в житловому будинку по АДРЕСА_1 укладений 07 липня 1998 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Житло-Буд», а також скасувати свідоцтво на ім'я відповідача про право власності на квартиру АДРЕСА_1, серії НОМЕР_1, видане Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 14 серпня 1998 року № 463-С/КІ.(а.с.1-5)

Крім того, позивачем було подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру. Заявник послалася на те, що незабезпечення позову в обраний нею спосіб може призвести до неможливості або утруднення виконання рішення суду в майбутньому. (а.с.6-7)

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року відкрито провадження у справі. (а.с.11-12)

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1. (а.с.13-15)

25 травня 2018 року судом отримано заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про зміну підстав позову та зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначено, що позивачка просить скасувати свідоцтво на ім'я відповідача про право власності на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом оспорюваного правочину. (а.с.25-32)

14 лютого 2018 року судом отримано клопотання ОСОБА_2, в якому відповідач просив застосувати зустрічне забезпечення позову шляхом зобов'язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 2 500 000 грн., а у випадку відсутності у позивачки таких коштів, застосувати зустрічне забезпечення у вигляді надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів. Обґрунтовуючи дане клопотання відповідач посилався на необґрунтованість та неправомірність заявлених у позовній заяві вимог, оскільки позивачка не набула права на звернення до суду із відповідним позовом про визнання права власності на 1/2 частину квартири, що було підтверджено рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11 квітня 2016 року та ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05 жовтня 2016 року у справі № 761/21376/14-ц. Вважав, що зазначені у позовній заяві вимоги є безпідставними та свідчать про посягання позивачки на належну ОСОБА_2 на праві власності квартиру АДРЕСА_1. Вказував, що дії позивачки свідчать про зловживання своїми процесуальними правами, внаслідок накладення арешту на нього здійснюється тиск та спричиняються збитки. (а.с.53-62)

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року клопотання про зустрічне забезпечення задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Києва зустрічне забезпечення у розмірі 500 000,00 грн. Роз'яснено учасникам судового процесу, що якщо позивач ОСОБА_1, не виконає вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у десятиденний термін з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення тобто до 29 жовтня 2018 року, суд скасує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення. (а.с.73-77)

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року, просив її скасувати. На обґрунтування скарги зазначив, що ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 вересня 2017 року у даній справі було встановлено, що накладення арешту на спірну квартиру жодним чином не порушує законні права та інтереси ОСОБА_2, тому таке забезпечення позову не може призвести до завдання відповідачу збитків. Вказував, що надані відповідачем копія договору позики від 10 жовтня 2017 року та копія розписки від 10 жовтня 2017 року були подані до суду без дотримання вимог ст. 95 ЦПК України щодо їх належного оформлення, а також з порушенням вимог ст. 83 ЦПК України. Крім цього, надана розписка нібито підписана відповідачем 10 жовтня 2017 року, містить посилання на договір позики від 02 жовтня 2018 року (тобто на договір, який буде укладено у майбутньому) та договір від 10 жовтня 2017 року, у зв'язку з чим незрозумілим є на виконання якого із двох договорів позики надано цю розписку, що створює підстави для сумнівів щодо достовірності таких доказів. (а.с.78-80)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6 підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти скарги і просив залишити її без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Належне сповіщення ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_6, а ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_7 не заперечували, про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. (а.с.114-131)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши копії наданих матеріалів справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом позову у даній справі, з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог є вимога про скасування свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, серії НОМЕР_1, видане Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 14 серпня 1998 року № 463-С/КІ. (а.с.1-5)

З метою забезпечення позову, ухвалою суду першої інстанції від 08 червня 2017 року було накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. (а.с.13-15)

Частково задовольнивши клопотання про зустрічне забезпечення, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 і відповідач обмежений в праві повною мірою розпоряджатися своїм майном та може зазнати збитків у зв'язку із неможливістю використовувати майно, тому суд, з урахуванням обставин справи вважав за можливе зобов'язати позивача внести на депозитний рахунок суду суму у розмірі 500 000,00 грн.

Колегія суддів не погодилась з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

В даній справі між сторонами, які є близькими родичами (матір'ю та сином), виник спір з приводу квартири АДРЕСА_1, яка на переконання позивачки придбавалася у тому числі за її кошти та для спільного проживання сім'ї ОСОБА_1.

Для захисту своїх прав, позивачка звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, яку обґрунтовувала тим, що незабезпечення позову в обраний нею спосіб може призвести до неможливості або утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Вказувала, що відчуження квартири АДРЕСА_1 може значно утруднити виконання майбутнього рішення суду у даній справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 вересня 2017 року, заяву про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1. (а.с.13-15)

При цьому, переглядаючи в апеляційному порядку законність та обґрунтованість ухвали районного суду щодо забезпечення позову, Апеляційним судом міста Києва в ухвалі від 20 вересня 2017 року зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на зазначене вище майно до ухвалення рішення у справі жодним чином не порушує законні права та інтереси ОСОБА_2 Так, обраний вид забезпечення позову спрямований на запобігання відчуження нерухомості і жодним чином не обмежує відповідача у можливості користування майном.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Перелік випадків, у яких суд зобов'язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений частиною третьою статті 154 ЦПК України та є вичерпним. Так, суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

У відповідності до частини 4 статті 154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову (частина п'ята статті 154 ЦПК України).

Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Судом встановлено, що позивачка має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 84-85)

До суду не надані докази того, що майновий стан позивачки або її дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Посилання відповідача на укладений ним 10 жовтня 2017 року договір позики, який містить положення про передачу в іпотеку належної відповідачу квартири, колегія суддів відхилила, оскільки арешт на вказану квартиру судом був накладений ще 08 червня 2017 року, а тому, відповідач при укладенні договору і прийнятті на себе певних зобов'язань мав врахувати зазначені обмеження щодо спірної квартири.

Зважаючи на вищевказані обставини справи, зобов'язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок Шевченківського районного суду міста Києва зустрічне забезпечення у розмірі 500 000 грн. не можуть бути визнані співмірними із вжитими судом заходами забезпечення позову.

Доводи відповідача ОСОБА_2 щодо необґрунтованості та неправомірності заявлених у позовній заяві вимог, зокрема що позивачка не набула права на звернення до суду із відповідним позовом, мають бути оцінені під час розгляду справи і ухвалення рішення по суті спору і не можуть вирішуватись судом на стадії розгляду питання про наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову, а також зустрічного забезпечення.

Право позивачки звертатись до суду із визначенням інших предмету і підстав заявленого позову, ніж заявлених раніше, є правом сторони передбаченим ЦПК України, і не може розцінюватись як зловживання процесуальними правами.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала не може бути визнана законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення, яким слід відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про застосування зустрічного забезпечення.

Інші доводи скарги не спростовують цих висновків, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2018 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про застосування зустрічного забезпечення.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Дата складання повного судового рішення - 18 січня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова