Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.01.2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бедьо В.І.,

за участю секретаря судового засідання Пазяк С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган самоорганізації населення будинковий комітет «Загорська 26», про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням у гуртожитку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган самоорганізації населення будинковий комітет «Загорська 26», про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням у гуртожитку.

Позов обґрунтовує тим, що 05.09.2017 року між органом самоорганізації населення будинковий комітет «Загорська 26», в особі керуючого ОСОБА_4, та ОСОБА_1 було укладено договір найму житлового приміщення в будинках місцевих рад народних депутатів, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій України.

Зазначає, що згідно з «Формою Б» за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 26/70, крім ОСОБА_1, зареєстрованими є також ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Не дивлячись на те, що відповідачі зареєстровані за вищевказаною адресою, вони не проживають у даному приміщенні понад десять років.

Згідно з актом від 20.11.2017 року, складеного під час обстеження житлового приміщення у м. Ужгород, вул. Загорська, 26/70, та опитування сусідів, представником органу самоорганізації населення «Загорська 26» встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не проживали за вищевказаною адресою. Протягом багатьох років ніхто із сусідів про ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не чули і їх не бачили. Крім підпису голови ОСН БК «Загорська 26» та відтиску печатки ОСН БК «Загорська 26» у даному акті містяться підписи також і сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Також вказує, що з довідки від 21.11.2017 року № 114 вбачається, що тільки позивач постійно проживав за адресою: Ужгород, вул. Загорська, 26/70. Будь-які правочини (договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, договір про користування електричною енергією, договір про надання послуг з водопостачання і водовідведення тощо) в контексті квартири АДРЕСА_1 саме від імені позивача ОСОБА_10 Жодної участі у сплаті комунальних платежів та участі в належному утриманні даного жилого приміщення відповідачі не брали та не беруть. Щоразу позивач надіється, що відповідачі самостійно у добровільному порядку випишуться (знімуться з реєстрації) із даної квартири, проте звертаючись до ОСН БК «Загорська 26» про отримання відомостей про склад зареєстрованих осіб у даній квартирі, відповідь для позивача невтішна. Оскільки за даною адресою відповідачі не проживають протягом тривалого часу (понад 10 років), виникає необхідність сплачувати надмірну суму комунальних послуг, виникають проблемні аспекти, що повязані із отриманням відповідних субсидій на їх оплату, тощо.

Звертає увагу на те, що позивач в силу ст. 2 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та відповідно до Закону України «При приватизацію державного житлового фонду» реалізовує конституційне право на житло шляхом приватизації житла у даному гуртожитку. Однак, враховуючи те, що відповідачі є зареєстрованими, проте не проживають за даною адресою досить тривалий період часу, у позивача виникають суттєві перешкоди у реалізації такого права.

Зауважує, що факт не проживання відповідачів протягом тривалого часу за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 26/70, можуть підтвердити також ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які проживають по сусідству.

Вважає, що оскільки житлові та нежитлові приміщення у вищевказаному гуртожитку підлягають приватизації (позивачем вживаються заходи, спрямовані на приватизацію), при вирішенні цієї справи, як свідчить судова практика, застосуванню підлягають положення ст. ст. 71, 72 ЖК України. У звязку з наведеним, з метою захисту своїх прав у позивача виникав необхідність звернутися за захистом до суду.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловою площею в гуртожитку за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 26/70, Закарпатська область.

Ухвалою судді від 30.01.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою.

Позивач у судове засідання не зявилася, при цьому її представник адвокат ОСОБА_11 подав до суду заяву від 22.11.2019 року, згідно з якою просить розгляд даної справи провести без їх участі за наявними у справі матеріалами, в якій вважає, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Крім того, представник позивача адвокат ОСОБА_11 подав до суду клопотання від 21.01.2019 року, відповідно до якого з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду даної справи, в підтвердження вказаних у позові обставин, додатково надав суду акт від 10.01.2019 року, необхідність надання якого зумовлена тим, що в матеріалах справи міститься акт, датований 20.11.2017 року, а відтак, обставини справи підтверджуються як актом від 20.11.2017 року, так і актом, складеним у 2019 році. Зазначені клопотання представника позивача та акт долучено до матеріалів справи.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання повторно не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву відповідачами не подано та клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСН БК «Загорська 26» у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, письмові пояснення щодо позовуне подано та клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач та її представник.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, 05.09.2017 року між управлінням будинками «Загорська 26», в особі керуючого управлінням будинками ОСОБА_4, та позивачем ОСОБА_1 укладено договір найму житлового приміщення в будинках місцевих рад народних депутатів, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій України, за умовами якого управління будинками здало наймачеві ОСОБА_1 в користування жиле приміщення за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 26/70, визначене в доданому до цього договору приймальному акті, для проживання в цьому приміщенні наймачів і членів його сімї.

У квартирі за вищевказаною адресою з 11.10.2007 року значиться зареєстрованою відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується письмовим повідомленням відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області від 26.12.2017 року за вих. № 3.1.8/13340.

З «Форми Б» вбачається, що за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 26/70, крім позивача (наймача), значаться зареєстрованими відповідачі (відмітка про прописку вчинена відділом реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради 19.09.2017 року).

Актом від 20.11.2017 року, складеним під час обстеження житлового приміщення за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 26/70, та опитування сусідів, представником органу самоорганізації населення будинковим комітетом «Загорська 26» встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не проживали за вказаною адресою, протягом багатьох років ніхто із сусідів про відповідачів не чули і їх не бачили. У даному акті містяться підписи сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Іншим актом від 10.01.2019 року, складеним під час обстеження житлового приміщення за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 26/70, та опитування сусідів, представником органу самоорганізації населення будинковим комітетом «Загорська 26» встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не проживали за вказаною адресою, протягом багатьох років ніхто із сусідів про відповідачів не чули і їх не бачили. У даному акті також містяться підписи сусідів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_12

Довідкою від 21.11.2017 року № 114, виданою органом самоорганізації населення будинковим комітетом «Загорська 26», підтверджено, що тільки позивач ОСОБА_13 проживає і зареєстрована за адресою: Ужгород, вул. Загорська, 26/70.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Згідно зі ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

В силу положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно з розясненнями, наданими у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Позивач вказує на те, що реєстрація відповідачів у квартирі, наймачем якої є позивач, є перешкодою останній для користування і розпоряджання цим майном на свій розсуд, і таке становище порушує конституційні права позивача.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим під час розгляду даної цивільної справи судом встановлено, що згідно з письмовим повідомленням відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області від 25.01.2018 року за вих. № 3.1.8/712 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 15.01.2016 року значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Тобто із вказаного слідує, що ОСОБА_3 не є зареєстрованою за вказаною позивачем адресою, а саме: АДРЕСА_2.

Беручи до уваги вищенаведені обставин, враховуючи те, що позивач ОСОБА_13 має право на користування жилим приміщенням за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 26/70, відповідач ОСОБА_2 не проживає у даній квартирі та поважність причин відсутності відповідача у квартирі понад встановлені строки судом не встановлено, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила права користування житловою площею в гуртожитку за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 26/70, Закарпатська область, є підставними і підлягають до задоволення.

Що стосується вимоги позовної заяви щодо визнання ОСОБА_3М такою, що втратила права користування житловою площею в гуртожитку за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 26/70 то така є безпідставною, оскільки з письмових доказів слідує, що така не є зареєстрованою за вказаною у позові адресою.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. ст. 9, 71, 72, 163 ЖК України, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 279-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2( ІНФОРМАЦІЯ_4) такою, що втратила право користування житловою площею в гуртожитку за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 26/70, Закарпатська область.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640(шістсот сорок) гривень судового збору.

В решті позовної заяви відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_14