Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2019 Справа №607/23602/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О. П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15 листопада 2018 року предявила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України відповідно до актового запису за №1685.

В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що від шлюбу 25 січня 2005 року народилася дочка ОСОБА_3, 15 вересня 2015 року народилася дочка ОСОБА_4 . Однак, їх із відповідачем сімейне життя не склалося через різні характери . За таких обставин вони практично не підтримують подружніх та сімейних стосунків, разом не проживають, не ведуть спільного господарства. За наведеного просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення .

Ухвалою судді від 20 листопада 2018 року у цивільній справі відкрите провадження та призначене підготовче судове засідання на 17 січня 2019 року .

Відповідач відзиву на позов не подавав.

Позивач ОСОБА_1, будучу належним чином повідомленою , у підготовче судове засідання не з»явилася, подала до суду письмову заяву, в якій вказала,що просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує ,проти примирення заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи належно повідомленим , у підготовче судове засідання , не прибув, попередньо подав до суду заяву про проведення судового розгляду за позовом ОСОБА_1 до нього про розірвання шлюбу за його відсутності . Зазначив, що позовні вимоги визнає , проти примирення заперечує.

Судом установлено :

Позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Чвертка ) В. В. та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 18 листопада 2004 року, про що складено актовий запис за № 1685 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України , яким 18 листопада 2004 року видане Свідоцтво про одруження серії 1-ИД № 097279.

Від шлюбу сторін 25 січня 2005 року народилася дочка ОСОБА_5, 15 вересня 2015 року народилася дочка ОСОБА_6 .

Через різні характери сторони разом не проживають , не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, приходить до переконання,що позов підлягає до задоволення виходячи із наступних підстав :

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із вимогами ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Натомість позивачем зазначено, що перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

При цьому , передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду , відповідно до вимог ч. 7 ст. 240 УПК України у формі зупинення розгляду справи і призначення подружжю - сторонам строку для примирення,який не може перевищувати 6 місяців .

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сімя сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

Таким чином, суд, оцінивши всебічно, повно, об»єктивно та безпосередньо досліджені докази у справі , прийшов до переконання , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сторін є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання, відтак позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення .

На підставі наведеного та статтями 4, 5, 89, 200 , 206, 263, 264, 265,268, 352, 354-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 листопада 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис за №1685 .

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 704,80 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду .

Дата складення повного судового рішення - 17 січня 2019 року.

Позивач : ОСОБА_1, зареєстрована адреса місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. номер НОМЕР_1 .

Відповідач : ОСОБА_2, зареєстрована адреса місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, ідент. номер НОМЕР_2 .

Головуючий суддяОСОБА_7