Справа № 487/5591/18
Провадження № 2/487/381/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва в складі:

головуючого судді Павлової Ж.П.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатьєва А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

28.08.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

У своєму позові позивач зазначила, що знаходиться у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На теперішній час шлюбні відносини між ними припиненні, родина фактично розпалася. Вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням щомісяця виділяти кошти на утримання дитини, але останній ухиляється від постійного утримання та виховання дитини, матеріальну допомогу надає не систематично, визначаючи суму такої допомоги на власний розсуд, сином взагалі не цікавиться та не піклується.

На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно та витрати пов'язані з розглядом справи на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2500 грн.

03.09.2018 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва відкрито провадження по даній справі.

12.12.2018 року до суду відповідачем ОСОБА_2 наданий відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки він з липня 2014 року до цього часу піклувався та утримував сина ОСОБА_3 шляхом щомісячного надсилання через ПАТ «Укрпошта» коштів поштовими переказами позивачу та на його утриманні є непрацездатна матір, яка є інвалідом другої групи з 20.06.2002 року і пенсіонеркою та потребує додаткові витрати, викликані інвалідністю і пов'язані з її лікуванням.

15.01.2019 року до суду позивачем ОСОБА_1 надане заперечення на відзив, в якому вона не згодна із отриманим відзивом на позовну заяву, оскільки з представлених відповідачем документів вбачається, що він практично постійно працює на двох трьох підприємствах, а тому просить задовольнити її вимоги у повному обсязі.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

У судове засідання відповідача ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, але рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 06.12.2018 року шлюб між ними розірвано.

За час подружнього життя у сторін народилася дитина, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір'ю ОСОБА_1, яка самостійно вирішує першочергові потреби дитини, а саме безпосередньо здійснює догляд за дитиною, займається її вихованням, надає матеріальну допомогу.

Посилання відповідача у своєму відзові на позовну заяву на ту обставину, що він приймає участь у матеріальному забезпечені неповнолітньої дитини, не заслуговує на увагу суду.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так, при визначенні розміру аліментів, суд враховує той факт, що відповідач здоровий, працездатний, працює в ПАТ «Датагруп» та має постійний дохід.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 має на утриманні непрацездатну матір, яка є інвалідом другої групи з 20.06.2002 року і пенсіонеркою та потребує додаткові витрати, викликані інвалідністю і пов'язані з її лікуванням.

З урахуванням встановленого та виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково, присудив аліменти в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн., що є мінімальною ставкою судового збору на 2019р.

Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат пов'язаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 2500 грн., суд вважає, що ця вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За змістом ст. 133 ЦПК України склад та розмір витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі та окремо регулюється відповідним нормативно правовим актом.

На підтвердження цих обставин суду слід надавати договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам, наприклад особисті розписки адвоката про одержання грошей або бланк квитанції завірений лише печаткою адвоката. Відповідно до абзацу 4 п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

В свою чергу, позивачем ОСОБА_1 надано до суду документи, а саме квитанція до прибуткового касового ордеру, яка не оформлена у встановленому законом порядку та договір, які є недостатні для підтвердження факту понесення останньою витрат на правову допомогу, зокрема і у заявленому розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 206, 258, 263-268, 430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився м.Миколаїв, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2, реєстраційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову, а саме з 28.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився м.Миколаїв, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ : Ж.П.ПАВЛОВА