ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 735/412/18

Головуючий у першій інстанції - Балаба О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/100/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шарапової О.Л.,

суддів: Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.,

секретар: Кривопиша Я.О.

учасники справи:

позивач: Бахмацька місцева прокуратура в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Коропської селищної ради Чернігівської області

відповідач: ОСОБА_2

третя особа: Коропська районна державна адміністрація Чернігівської області

Особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2.

Оскаржується рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 09 серпня 2018 року, суддя Балаба О.А., повний текст виготовлено 09 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року виконуючий обов»язки Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Коропської селищної ради Чернігівської області звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив припинити договір оренди земельної ділянки від 02 червня 2006 року, укладений між Коропською районною державною адміністрацією Чернігівської області та ОСОБА_2, шляхом його розірвання та стягнути з ОСОБА_2 на користь Коропської селищної ради Чернігівської області заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою в сумі 27666 грн. 43 коп., у тому числі основного боргу - 25064 грн. 99 коп., пені - 2601 грн. 44 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 02 червня 2006 року між Коропською райдержадміністрацією та ОСОБА_2, як фізичною особою, укладений договір оренди земельної ділянки; проведена державна реєстрація вказаного договору. Факт передачі земельної ділянки орендарю підтверджується відповідним актом 02 червня 2006 року, підписаним сторонами. В порушення умов укладеного договору оренди земельної ділянки відповідач в період з 2016 року по 14 травня 2018 року оренду плату не сплачує, тобто має місце систематична несплата орендної плати , що призводить до ненадходження коштів до бюджету Коропської селищної ради та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки і стягнення заборгованості по орендній платі.

Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 09 серпня 2018 року позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що заява про збільшення позовних вимог від 24 травня 2018 року за формою не відповідає приписам цивільного процесуального законодавства України, а також направлена йому із запізненням, що позбавило його можливості надати відзив на цю заяву. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що з позовом міг звернутися прокурор, а не виконуючий обов»язки прокурора; прокуратурою не обґрунтована її участь у даній справі. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що Коропське відділення Менської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області повинно перевіряти правильність та обґрунтованість нарахування орендної плати, перевіряти виплати орендних платежів, воно надало довідку про розмір заборгованості по орендній платі, а тому суд повинен був залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що прокурором не дотримані вимоги щодо досудового врегулювання спору; суб»єкти владних повноважень були повідомлені про звернення до суду лише в день подання позову. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що у позовній заяві прокурор посилається на застосування Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» щодо оплати та своєчасного отримання орендної плати, але позовні вимоги розглядалися в порядку цивільного судочинства. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що в документах, наданих до суду щодо розміру заборгованості по орендній платі маються розбіжності і щодо періоду заборгованості, і щодо сум цієї заборгованості. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що договір оренди земельної ділянки від 02 червня 2006 року укладений з ним, як фізичною особою, а платником орендної плати за землю є фермерське господарство, а відповідні зміни до договору оренди не внесені. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що органи фіскальної служби в порушення приписів законодавства надали інформацію про заборгованість по орендній платі декількох осіб без згоди останніх, а тому лист органів фіскальної служби від 09 лютого 2018 року не є належним доказом по справі. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що судовим рішенням він позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність та отримувати прибуток. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що він написав до суду заяву про те, що не згоден з позовом в частині розірвання договору оренди земельної ділянки, а заборгованість по орендній платі буде погашена. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що в січні 2018 року він сплатив 10000 грн. та в травні 2018 року ще 5000 грн. в рахунок орендної плати за землю за період квітень-грудень 2017 року, тому заборгованості по орендній платі за землю за 2017 рік він не має. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що довідки про начебто розмір заборгованості по орендній платі мають розбіжності, які не усунуті в ході розгляду справи судом першої інстанції, розрахунок пені проведений неправильно. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що згідно з укладеним договором орендна плата за землю вноситься орендарем у грошовій формі і становить 17 грн. 86 коп. за 1 га на рік та перераховується на рахунок органу місцевого самоврядування рівними частинами до 30 числа кожного місяця, тобто саме рік є податковим періодом для сплати орендної плати, а 30 число кожного місяця є лише порядком, способом перерахування орендної плати, а тому відсутня систематична несплата орендної плати. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що справа була розглянута судом першої інстанції з порушенням встановлених законодавством строків.

У відзиві на апеляційну скаргу Бахмацька місцева прокуратура зазначає, що матеріали справи підтверджують, що відповідач знав про розгляд даної справи, але свідомо знехтував своїми процесуальними правами, у зв»язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався. У відзиві зазначається, що після отримання інформації про часткову сплату боргу, Бахмацька місцева прокуратура звернулась до органів фіскальної служби для з»ясування наявної заборгованості по орендній платі; в позовній заяві обґрунтована участь прокурора у справі; з урахуванням приписів Закону України « Про прокуратуру» виконуючий обов»язки прокурора місцевої прокуратури міг звернутися з даним позовом. У відзиві Бахмацька місцева прокуратура вказує на те, що Коропською селищною радою та Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області заходи щодо досудового врегулювання спору не вживалися, законодавець не встановлює такого обов»язку; вказані органи позовні вимоги підтримали; матеріалами справи підтверджений факт систематичної несплати відповідачем орендної плати за землю, що є підставою для розірвання договору оренди та стягнення заборгованості.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 02 червня 2006 року між Коропською районною державною адміністрацією Чернігівської області та ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки площею 26.09 га, яка знаходиться на території Карильської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області, за межами населеного пункту, цільове призначення - для створення фермерського господарства; вказаний договір зареєстровано у Коропському відділі Чернігівської РФ ЦДЗК 15 листопада 2006 року про, що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 02.

Відповідно до п. 2.1 укладеного договору земельна ділянка передається в оренду строком на 49 років.

Факт передачі земельної ділянки орендарю підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 02 червня 2006 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач в порушення умов укладеного договору не сплачує орендну плату за землю.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 18 січня 2007 року відповідач зареєстрував юридичну особу - фермерське господарство «Мештера Йосипа Івановича», тобто після укладення договору оренди землі.

Відповідно до ст.ст. 1, 7, 8, 12 Закону України « Про фермерське господарство» ( в ред.. на час спірних правовідносин) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності. Після одержання державного акта на право власності на земельну ділянку або укладання договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації. Землі фермерського господарства можуть складатися із земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Отже, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з одержанням ним державного акта на право власності на земельну ділянку або укладенням договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства, що є передумовою для державної реєстрації останнього.

Після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов'язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Тобто, у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою відбулася фактична заміна орендаря, й обов'язки землекористувача земельної ділянки перейшли до фермерського господарства « ОСОБА_2.» з дня його державної реєстрації, а тому сторонами у справі мають бути юридичні особи.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, зокрема з органом державної влади та органами місцевого самоврядування щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, не можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року ( провадження № 14-262 цс 18).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що з 18 січня 2007 року по договору оренди земельної ділянки від 02 червня 2006 року обов»язки орендаря перейшли до фермерського господарства « ОСОБА_2.», яке згідно інформації органів фіскальної служби і є платником орендної плати, тобто ОСОБА_4, як фізична особа, не є належним відповідачем по справі, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідачем при зверненні з апеляційною скаргою сплачений судовий збір у розмірі 5 286 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн. Понесені відповідачем судові витрати підлягають стягненню в рівних частинах з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та Коропської селищної ради Чернігівської області, в інтересах яких заявлений даний позов, та який був останніми підтриманий.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 4 ч.1 ст. 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 09 серпня 2018 року - скасувати.

Бахмацькій місцевій прокуратурі, яка діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, Коропської селищної ради Чернігівської області у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про припинення договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання та стягнення з ОСОБА_2 на користь Коропської селищної ради Чернігівської області заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою - відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області ( 14000, м. Чернігів, проспект Миру, 14; ) та Коропської селищної ради Чернігівської області ( 16200, Чернігівська область, смт. Короп, вул. Горького, 9; ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) у відшкодування судових витрат по 5 643 грн. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 23 січня 2019 року.

Головуючий: Судді: