Справа № 375/1745/19 Номер провадження 2-з/375/15/19
02.09.2019 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді - Литвина О.В.,
за участю секретаря - Юрченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Рокитне заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
про забезпечення позову, -
Представник заявника ОСОБА_2 , звернувшись до суду із даною заявою в інтересах ОСОБА_1 , просить до подання позовної заяви вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 , яка належить на праві особистої власності ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_2 .
В обгрунтування заяви посилається на те, що 02.02.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до умов якого останньому було надано кошти в розмірі 500 000.00 грн. зі строком повернення 02.05.2019. Разом з тим, ОСОБА_3 всіляко ухиляється від поверненя боргу, в результаті чого станом на 19.08.2019 кошти залишаються бути їй не поверненими. 05.08.2019 ОСОБА_3 було надіслано письмову вимогу про повернення боргу, яка також залишилася без реагування у зв`язку з чим існує загроза неповернення їй коштів взагалі. Їй відомо, що ОСОБА_3 є власником квартири, розташованої в АДРЕСА_1 , а тому вважає за необхідне до подання позовної заяви про стягнення суми боргу вжити заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на вказане майно.
Учасники справи у судове засідання на час розгляду заяви про забезпечення позову у відповідності до положень ч.1 ст. 153 ЦПК України не викликалися. Відповідно до положень ч. 3 ст. 153 ЦПК України для надання пояснень та додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову до суду викликазася особа, яка подала заяву про забезпечення позову - представник заявника ОСОБА_4 Олена Іванівна.
Представник заявника Чорненька О ОСОБА_5 , звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності. Водночас повідомляє суд про те, що вартість квартири на яку просить накласти арешт складає 9 632 969.22 грн. Загроза неповернення коштів позичальнику полягає у тому, що вона через спільних знайомих дізналася про намір ОСОБА_3 продати власну квартиру своєму синові з метою уникнення сплати бору за рахунок вказаної квартири.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема позов забезпечується накладенням арешту на майно та грошові кошти, а також забороною вчиняти певні дії, в тому числі іншим особам. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст.150 ЦПК).
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Згідно з п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
При вирішенні такого питання суд має враховувати, чи дійсно між сторонами є спір, та чи наявна у сторони можливість вчинення таких дій, направлених на уникнення реального виконання рішення суду.
Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.
Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).
Як убачається з матеріалів справи предметом спору буде стягнення суми боргу в розмірі 500 000.00 грн.
З матеріалів вказаної справи вбачається, що позивач, заявляючи вимогу про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором позики в розмірі 500 000 грн., просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру, яка належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_3 і розташована за адресою АДРЕСА_1 вартістю 9 632 969.22 грн.
За викладеного, з огляду на ціну позову, з яким має намір звернутися заявник до суду, та вартість майна, на яке просить накласти арешт представник заявника, вимоги заяви про забезпечення позову є явно неспівмірними з позовними вимогами.
Окрім того, забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру з підстав, зазначених представником заявника, а саме: наявність загрози невиконання рішення суду у звязку із наміром ОСОБА_3 продати квартиру з огляду на подані до заяви докази суд вважає надуманими. Сукупність наданих заявником доказів не дозволяє суду прийти до висновку, про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Вказана підстава не вказує на реальну небезпеку, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду. Не надано заявником і доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.3 ст.151 ЦПК України, а тому суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб. Звідси, заява задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд -
У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя О.Литвин

Ухвала набрала законної сили «____»________________20____