Справа № 500/2734/19
Провадження № 2-з/500/46/19
УХВАЛА

12 квітня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мінжирян Вадима Петровича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко Максим Михайлович про визнання договору дарування удаваним, визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування удаваним, визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування державної реєстрації. Позивачем заявлені наступні позовні вимоги: визнати договір дарування 3/8 часток квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106) від 20.02.2019 року за №298, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 удаваним правочином; визнати недійсним договір купівлі-продажу 3/8 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106) від 20.02.2019 року за №298, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; скасувати державну реєстрацію права власності на 3/8 частин квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106) на ім`я ОСОБА_2 .

11.04.2019 року представник позивача адвокат Мінжирян В. П . звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про забезпечення позову. В своїй заяві просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 користуватися 3/8 частками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

В обґрунтування вимог заяви заявник зазначає, що предметом позову є визнання недійсним договору дарування від 20.02.2019 року №298 посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міськрайонного нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. та переведення права та обов`язків покупця 3/8 частин квартири, що знаходиться АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 є власником частини квартири, що була набута його родиною по 1/4 кожному: ОСОБА_11 - мати позивача, ОСОБА_6 - батько позивача, ОСОБА_7 - брат позивача, та ОСОБА_1 Що підтверджується свідоцтвом про право власності НОМЕР_2 від 13 березня 2002р. Батько, матір та брат є померлими. Спадкоємцями після матері, батька та брата, є позивач та ОСОБА_3 , яка одружилась з братом - ОСОБА_7 приблизно за три тижні до його смерті. В наслідок чого ОСОБА_3 успадкувала цілком квартиру по АДРЕСА_2, та 3/8 частин квартири по АДРЕСА_1 , де зараз проживає ОСОБА_1 На думку заявника права ОСОБА_1 як співвласника порушені, так як договір дарування укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є удаваним, приховавши інший правочин, а саме договір купівлі-продажу. Підставою забезпечення позову являється те, що 10 квітня 2019р. після того як ОСОБА_2 діючи в супереч моральним засадам суспільства запропонував викупити 3/8 частки вищевказаної квартири. На думку позивача, такими діями ОСОБА_2 здійснює незаконний тиск. Невжиття заходів забезпечення позову, об`єктивно призведе до неможливого виконання рішення по справі у майбутньому, тому як відповідач у подальшому має можливість передарувати вказане майно.

Дослідивши матеріали заяви та встановивши обставини у зв`язку з якими заявник просить вжити заходи забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно із ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 3 статті 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.04.2019 року №500/2373/19 було накладено арешт на 3/8 частки квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , за заявою позивача поданою до звернення із позовною заявою.

Суд зазначає, що вимога представника позивача про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 користуватися 3/8 частками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язана з предметом позову про визнання договору дарування удаваним, визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування державної реєстрації, що не є підставою для забезпечення позову.

Крім того, представником позивача не були надані докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 здійснює незаконний тиск на ОСОБА_1 .

Також, посилання представника позивача, на те що, невжиття заходів забезпечення позову, об`єктивно призведе до неможливого виконання рішення по справі у майбутньому, тому що відповідач у подальшому має можливість передарувати вказане майно, спростовується ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про забезпечення позову від 03.04.2019 року №500/2373/19, якою накладено арешт на 3/8 частки квартири, що знаходиться АДРЕСА_1 .

Крім того, суд приймає до уваги те, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області про забезпечення позову від 03.04.2019 року №500/2373/19 накладено арешт на 3/8 частки квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що на думку суду є достатнім заходом, який дозволить здійснити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Таким чином, представником позивача не наведено переконливих та достатніх підстав для забезпечення позову, не вказано відомостей, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що відсутні підстави для застосування забезпечення позову, суд вважає заяву про забезпечення позову безпідставною та необґрунтованою, а тому вважає, що в її задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мінжирян Вадима Петровича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гіренко Максим Михайлович, про визнання договору дарування удаваним, визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування державної реєстрації, шляхом заборони ОСОБА_2 користуватися 3/8 частками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що належать на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.Я.Присакар