ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 732/1765/18

Головуючий у першій інстанції - Карпинська Н. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/721/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Лакізи Г.П., Онищенко О.І.

сторони:

позивач Харківський національний університет внутрішніх справ

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Харківського національного університету внутрішніх справ на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області у складі судді Карпинської Н.М. від 12 березня 2019 року, місце ухвалення рішення м.Городня у справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 41 556 грн. 52 коп. Позовні вимоги Харківський національний університет внутрішніх справ обґрунтовував тим, що відповідач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та Національній поліції України з 30.08.2010 року по 09.09.2016 року. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.08.2010 №403 о/с відповідача було прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом ХНУВС з 30.08.2010 року та присвоєно звання ''рядовий міліції''. Наказами ХНУВС від 30.08.2011 року №449 о/с, від 28.08.2012 року №416 о/с, від 26.08.2013 року №376 о/с відповідача було переведено на наступні курси. Наказом ХНУВС від 28.02.2014 року №33 о/с ОСОБА_1 відрахували зі складу курсантів та відкомандирували до УМВС України в Чернігівській області для подальшого проходження служби. Наказом ХНУВС від 09.09.2016 року №177 о/с відповідача було відраховано зі складу курсантів та звільнено відповідно до Закону України ''Про національну поліцію'' за п.5 ч.1 статті 77 (через службову невідповідність). З посиланням на ч.7 статті 18 Закону України ''Про міліцію'', чинного на час укладення та дії договору, на ч.4 ст.74 Закону України ''Про Національну поліцію'', на п.2 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №313 від 01.03.2007 року (чинний на час укладення та дії договору), позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі в сумі 41 556 грн. 52 коп.

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 12.03.2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

В апеляційній скарзі Харківський національний університет внутрішніх справ просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 12.03.2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги заявленого позову. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 12.03.2019 року ухвалено судом з порушенням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги зазначають про наявність підстав для задоволення вимог заявленого позову, з посиланням на наказ ГУНП в Чернігівській області від 09.09.2016 року №177о/с, згідно якого відповідача звільнено відповідно до п.5 ч.1 статті 77 Закону України ''Про Національну поліцію'' (через службову невідповідність). При цьому доводи апеляційної скарги стверджують, що позивач у вимогах заявленого позову посилається на п.3.2. договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2010 року, який передбачає можливість відшкодування коштів, якщо особа звільняється протягом перших трьох років після закінчення навчання. Доводи апеляційної скарги вказують, що умовами укладеного договору передбачено лише одну підставу, яка виключає обов`язок відшкодувати фактичні витрати на підготовку - за станом здоров`я. З посиланням на приписи статей 525-527, 610, 611, 625-629 ЦК України доводи апеляційної скарги зазначають про необґрунтованість та невідповідність фактичним обставинам справи висновків оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 12.03.2019 року про відмову у задоволенні вимог заявленого позову. Доводи апеляційної скарги стверджують, що у вказаному договорі відсутні і інші підстави, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року №114 та статтею 77 Закону України ''Про Національну поліцію'', в яких визначено саме підстави звільнення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що подана апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, і за даних обставин позивачу необхідно відмовити у задоволенні вимог заявленого позову.

Відповідно до приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.166-169), позивач та відповідач отримали копії ухвали апеляційного суду від 26.04.2019 року про відкриття апеляційного провадження у справі та копії ухвали апеляційного суду від 07.05.2019 року про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 01.09.2010 року між сторонами було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України 4820-10пе/чг (а.с.10-11).

Згідно наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 10.08.2010 року №403 о/с ОСОБА_1 було прийнято на службу в органи внутрішніх справ і зараховано курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ з 30.08.2010 року та присвоєно звання "рядовий міліції". Наказами ХНУВС від 30.08.2011 року №449 о/с, від 28.08.2012 року №416 о/с, від 26.08.2013 року №376 о/с відповідача було переведено на наступні курси (а.с.4-7).

З наказу Харківського національного університету внутрішніх справ від 28.02.2014 року №33о/с вбачається, що лейтенанта міліції ОСОБА_1 , випускника 4-го курсу навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямом підготовки "правознавство" Харківського національного університету внутрішніх справ, з 28.02.2014 року відраховано зі складу курсантів та відкомандировано до УМВС України в Чернігівській області. Сума витрат, пов`язаних з його утриманням, складає 41 556 грн. 52 коп. (а.с.8).

Згідно витягу з наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області №46 о/с від 17.03.2014 року, лейтенанта міліції ОСОБА_1 , який прибув після закінчення Харківського національного університету внутрішніх справ, призначено оперуповноваженим сектору державної служби боротьби з економічною злочинністю Городнянського районного відділу УМВС України (а.с.102).

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 23.02.2015 року №170 оголошено перелік змін у штатах УМВС України в Чернігівській області (а.с.100-101).

Згідно витягу з наказу від 03.04.2015 року №129 о/с Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області (а.с.103), ОСОБА_1 було призначено слідчим слідчого відділення Городнянського районного відділу УМВС України.

Згідно витягу з наказу №1о/с від 07.11.2015 року ГУНП в Чернігівській області (а.с.104), відповідно до пунктів 9 та 12 розділу ХІ Закону України "Про національну поліцію" призначено прибулого з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціального звання поліції в порядку переатестування, з 07.11.2015 року ОСОБА_1 слідчим Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області.

Як вбачається із витягу з наказу №177 о/с від 09.09.2016 року ГУНП в Чернігівській області (а.с.105), 09.09.2016 року лейтенанта поліції ОСОБА_1, слідчого Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, звільнено зі служби в поліції за п.5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність) Закону України "Про національну поліцію" Підстава: атестаційний лист з висновками ОСОБА_1 від 17.08.2016 року.

Відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, суд першої інстанції зазначив у оскаржуваному рішенні, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду даної справи.

Частиною 4 статті 367 ЦПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України, яка визначає підстави для закриття провадження у справі, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

По справі встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що відповідач ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України та в органах Національної поліції України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття ''суд, встановлений законом'' зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Згідно зі статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п.2 ч.1 статті 19 КАС України).

Пунктом 17 ч.1 статті 4 КАС України визначено, що публічною службою є діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в держаних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За змістом статті 9 Закону України від 20 грудня 1990 року №565-XII ''Про міліцію'' (далі - Закон №565-XII), чинного на час виникнення спірних правовідносин, на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів МВС, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №565-XII працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

Згідно статті 18 Закону №565-XII, підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Як вбачається із витягу з наказу №177 о/с від 09.09.2016 року ГУНП в Чернігівській області (а.с.105), 09.09.2016 року лейтенанта поліції ОСОБА_1, слідчого Городнянського відділення поліції Менського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, звільнено зі служби в поліції за п.5 частини 1 статті 77 (через службову невідповідність) Закону України "Про національну поліцію" Підстава: атестаційний лист з висновками ОСОБА_1 від 17.08.2016 року.

З метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень, Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, викладений у постанові від 12 грудня 2018 року в справі №804/285/16 про те, що вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

При цьому необхідно зазначити, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до приписів п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України, яка визначає підстави для закриття провадження у справі, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ необхідно задовольнити частково, при цьому рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 12.03.2019 року скасувати. На підставі п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України апеляційний суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. Згідно приписів ч.1 статті 256 ЦПК України апеляційний суд вважає за необхідне повідомити Харківський національний університет внутрішніх справ, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги щодо обґрунтованості вимог заявленого позову, доведеності обставин, що підлягають доказуванню, інших обставин по суті спору не підлягають перевірці за наявності вказаних процесуальних порушень, а саме, за наявності тих обставин, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 статті 255, статтями: 256, 367, 368, 374; п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ задовольнити частково.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2019 року скасувати.

Закрити провадження у справі за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Повідомити Харківський національний університет внутрішніх справ, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 12.07.2019 року.

Головуючий: Судді: