Справа № 139/1218/18
Провадження № 22-ц/801/649/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Коломійцева В. І.
Доповідач:Зайцев А. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 рокуСправа № 139/1218/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Зайцева А.Ю. (суддя-доповідач),

суддів Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Курашовецька сільська рада Мурованокуриловецького району Вінницької області, про встановлення факту родинних відносин,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 22 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Коломійцева В. І., дата складання повного тексту рішення 22 січня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_3, заінтересована особа Курашовецька сільська рада Мурованокуриловецького району Вінницької області, звернулася у суд із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько - ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її мати - ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла її бабка (по батьковій лінії) - ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла рідна сестра вказаної бабки ОСОБА_7 - ОСОБА_8.

Після смерті ОСОБА_8 залишилося спадкове майно - право на земельну частку (пай), яке вона як спадкоємець має намір оформити. Разом з тим, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю документів, які б доводили факт родинних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Виходячи з наведеного, ОСОБА_3 просила встановити факт, що ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області була рідною сестрою ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 22 січня 2019 року в задоволенні заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявник, як внучата племінниця, не належить до жодної із черг спадкоємців за законом і на неї не розповсюджується положення про спадкування за правом представлення, яке згідно з нормами ЦК УРСР можливе лише між онуками (правнуками) по прямій лінії з бабкою (дідом), прабабкою (прадідом). Суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не може претендувати на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, а тому заява не може бути задоволена, оскільки від її задоволення не залежить виникнення, зміна або припинення будь-яких її майнових чи немайнових прав.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що відмовляючи в задоволенні заяви місцевий суд тим самим позбавляє ОСОБА_3 права на звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті рідної сети її баби ОСОБА_7 - ОСОБА_8.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області помер ОСОБА_4 /а. с. 9/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_6 /а. с. 11/.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_8 /а. с. 12/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області померла ОСОБА_5 /а. с. 10/.

З архівної довідки № 07-1361/7 від 11 квітня 2018 слідує, що у метричній книзі про народження по Різдво-Богородицькій церкві м. Посухів Могилівського повіту Подільської губернії (нині Мурованокуриловецького району Вінницької області) за 1920 рік є запис про хрещення 24 травня 1920 року дочки на ім'я ОСОБА_15, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Батьки: с. Посухів селянин ОСОБА_9 та його законна дружина ОСОБА_11 /а. с. 18-20/.

З викопіювання із погосподарської книги слідує, що дітьми ОСОБА_11 були ОСОБА_7 та ОСОБА_12 /а. с. 22/.

Відповідно до експертного висновку №056/85-n від 29 травня 2018 року український запис особового імені ОСОБА_6 (довідка Курашовецької сільської ради, запис ОСОБА_6) і ОСОБА_15 (архівна довідка про народження і хрещення, запис ОСОБА_15) є ідентичними у документах, наданих для експертизи /а. с. 21/.

Відповідно до листа Державного архіву Вінницької області № 07-1362/7 від 11 квітня 2018 року, у частково збереженій книзі актових записів про народження громадян по с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області за 1923 рік (в книзі всього 3 записи за жовтень 1923 року) актового запису про народження ОСОБА_8 не виявлено /а. с. 17/.

Відповідно до листа Державного архіву Вінницької області № 07-952/7 від 04 квітня 2017 у книзі актових записів про народження громадян по с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області за 1940 рік є актовий запис № 40 за 2 січня 1940 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4. Батько: ОСОБА_13, 26 рік; мати: ОСОБА_7, 20 років /а. с. 15/.

Згідно запису акта про народження батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначені ОСОБА_13 та ОСОБА_7 /а. с. 16/.

У свідоцтві про народження заявника, з урахуванням свідоцтва про одруження /а. с. 7-8/ її батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Відмовляючи в задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявник, як внучата племінниця, не належить до жодної із черг спадкоємців за законом і на неї не розповсюджується положення про спадкування за правом представлення, яке згідно з нормами ЦК УРСР можливе лише між онуками (правнуками) по прямій лінії з бабою (дідом), прабабою (прадідом). Суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 не може претендувати на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8, а тому заява не може бути задоволена, оскільки від її задоволення не залежить виникнення, зміна або припинення будь-яких її майнових чи немайнових прав.

Проте зазначений висновок суду першої інстанції зроблений з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з наданих заявником та досліджених судом доказів, показів свідків, прослідковується родинний зв'язок між ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Разом з тим колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 з тих підстав, що від її задоволення не залежить виникнення, зміна або припинення будь-яких її майнових чи немайнових прав (частина друга статті 315 ЦПК України), оскільки ОСОБА_3 не може претендувати на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8.

Колегія суддів вважає, що у даній справі місцевий суд не може наперед вирішувати питання про спадкові права ОСОБА_3, адже предметом розгляду є встановлення факту родинних відносин, після встановлення яких в розумінні статті 293 ЦПК України створюються умови здійснення ОСОБА_3 особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для подальшого звернення до нотаріуса щодо оформлення спадкових прав і саме до компетенції нотаріуса належить вказане питання.

Натомість оскаржуваним рішенням суд позбавив не тільки права заявниці на звернення до нотаріуса щодо оформлення спадщини, а і визначив її правовий статус у спадкових правах після смерті ОСОБА_8, при цьому фактично позбавив і подальшого права на судовий захист, доведення перед судом своєї переконливості у разі невизнання таких прав.

Таким чином аргументи апеляційної скарги в частині того, що ухвалене рішення місцевого суду позбавляє її права на доведення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_8, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на те, що місцевим судом при ухваленні рішення допущено порушення норм процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин, оскільки обставини встановленні судом першої інстанції та докази, що підтверджують їх, на думку колегії суддів, є достатніми і у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_8.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 22 січня 2019 року у даній справі скасувати та ухвалити нове.

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа Курашовецька сільська рада Мурованокуриловецького району Вінницької області, про встановлення факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області, є рідною сестрою ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис А. Ю. Зайцев

Судді Підпис О. С. Панасюк

Підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя А. Ю. Зайцев

Повний текст постанови складено 11 квітня 2019 року.