Справа № 345/1940/18
Провадження № 22-ц/4808/57/19
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

доповідача Фединяка В.Д.

суддів: Девляшевського В.А., Пнівчук О.В.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

позивачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дітей, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Калуського міськрайонного суду від 25 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Якимів Р.В. в м.Калуш,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дітей.

Позовні вимоги мотивовані тим, що шлюб між сторонами розірвано 10 липня 2008 року. Троє спільних дітей ОСОБА_6 1995 року народження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Рішенням Калуського міськрайонного суду від 13 серпня 2008 року стягнуто з ОСОБА_1 в користь позивачки ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі по 250 ,00 гривень щомісячно на кожну дитину. Аліменти ОСОБА_1 сплачує нерегулярно, не цікавиться дітьми та їхнім життям. Посилаючись на те, що вона працює молодшою медичною сестрою, її середній заробіток за місяць становить 4000 грн, що не достатньо для утримання трьох дітей, відповідач є працездатною особою, працює неофіційно, матеріально спроможний сплачувати аліменти в більшому розмірі, просила змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_1 на її користь на утримання ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 з встановленої суми по 250 грн щомісячно, на 2500 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 25 жовтня 2018 року позов задоволено. Збільшено розмір аліментів і стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 1500 ,00 гривень щомісячно на кожну дитину та 600,00 грн. за надання юридичної допомоги , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до їх повноліття.

Попередній виконавчий лист № 2-1405/2008 року про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 250,00 грн. відкликано після його виконання до дня набрання рішенням законної сили.

На дане рішення представник ОСОБА_1 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про стягнення аліментів у розмірі 800 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, він перебуває у шлюбі з ОСОБА_10 та виховує сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, який потребує додаткових коштів на утримання, оскільки перебуває на лікуванні з діагнозом псоріаз складна форма. Крім того, дружина ОСОБА_10 не працює, фактично є непрацездатною через проблеми з хребтом, тому також потребує матеріальної допомоги. Вказує, що згідно довідки №378 виданою ПТ «Ломбард Сакура» від 16 листопада 2018 року його середньомісячний дохід становить 2900 грн., стягнення з нього по 1500 грн. щомісячно аліменти на кожну дитину, ставить його сім'ю у важке матеріальне становище. Вважає, що кожен з батьків повинен надавати дитині утримання у розмірі не меншому половини прожиткового мінімуму щомісячно, тобто обов'язок щодо утримання дітей покладений не лише на батька, але і на матір. Враховуючи, що сума стягнення на утримання дітей визначена більше половини від встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а дитину зобов'язана утримувати і матір, тому з урахуванням усіх обставин справи судом першої інстанції невірно визначено розмір участі батька у щомісячному утриманні дітей.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_9 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити скаргу.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнала, вважає рішення суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду або за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я кожного із них. ОСОБА_3 проживає з дітьми, які перебувають на її утриманні. Відповідач фізично здоровий, а тому суд розцінює, про можливість збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Збільшив розмір аліментів та стягнув на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_12 аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 1500,00 гривень, щомісячно на кожну дитину так як він має нерегулярний, мінливий дохід.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі в якому народились троє дітей: ОСОБА_6 1995 року народження, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.3).

Шлюб між сторонами розірвано10 липня 2008 року (а.с.7).

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 13 серпня 2008 року стягнуто з ОСОБА_1 в користь позивачки ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі по 250 ,00 гривень щомісячно на кожну дитину (а.с.4).

Згідно довідки про склад сім'ї №8560 від 15 травня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Калуської міської ради ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають з матір'ю ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 (а.с.6).

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається на першому курсі за денною формою навчання в Івано-Франківському коледжі фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України І-ІІ рівня акредитації на базі базової середньої освіти, що підтверджується довідкою Івано-Франківського коледжу фізичного виховання від 01.09.2018 року (а.с.46).

ОСОБА_7 08 травня 2003 року навчається на першому курсі за денною формою навчання у Вищому професійному училищі №7 м. Калуша Івано-Франківської області, що підтверджується довідкою Вищого професійного училища від 13 вересня 2018 року N2/185 (а.с.47).

Відповідач ОСОБА_1 є здоровим, працездатним, офіційно не працює, отримує нерегулярний мінливий дохід, що ним не заперечується (а.с.28).

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Законом України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08 липня 2017 року, внесено зміни до СК України, ЦПК України, Закону України "Про судовий збір", який, зокрема, передбачає підвищення мінімального розміру аліментів, спрощення процедури стягнення аліментів та оголошення аліментів власністю дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України у редакції Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII).

Відповідно до статті 182 СК України (тут і далі у редакції у редакції Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII) при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом також установлено, що неповнолітній дітей - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 змінились потреби і для забезпечення їхнього фізичного, культурного, духовного розвитку та необхідні значні кошти. З часу прийняття рішення про стягнення аліментів вартість та рівень життя виросли, що потребує додаткових витрат на утримання дітей. Крім того, відбулись зміни у сімейному законодавстві, які набули чинності 08 липня 2017 року, відповідно до яких розмір аліментів на дитину не може бути меншими 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць.

Згідно з частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу положень статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Отже, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, встановивши наявність підстав для зміни розміру аліментів, зокрема збільшення розміру прожиткового мінімуму, наявність змін та потреб для забезпечення неповнолітніх дітей, які є необхідними для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. З часу прийняття рішення про стягнення аліментів вартість та рівень життя виросли, що потребує додаткових витрат на утримання дітей.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 про середньомісячний дохід у розмірі 2900 грн, так як останнім не подавались такі докази під час розгляду справи в суді першої інстанції та його трудові відносини зареєстровані після ухвалення рішення суду.

Також суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 24 жовтня 2016 року про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки виконується на території України і на території Італії, тому в нього виникла заборгованість по аліментах на території України внаслідок чого він через необґрунтовану заборгованість не може повернутись на Батьківщину, оскільки ним не подано жодних доказів з приводу виконання зазначеного рішення суду.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції врахував обставини, які входять до предмета доказування (статті 182, 184, 192 СК України), врахував інтереси дітей, встановив відсутність у відповідача значних інших офіційних видатків, тому зробив обґрунтований висновок про задоволення позову.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Калуського міськрайонного суду від 25 жовтня 2018 року залишити без зміни.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Судді: В.Д.Фединяк

В.А.Девляшевський

О.В.Пнівчук