ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4319/14-цГоловуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/817/828/19 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ходоровський М. В.,

з участю секретаря Чуклі Д.І.

представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника ПАТ "Державний ощадний банк України"- Маракіної О.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційні скарги ОСОБА_1 і ПАТ "Державний ощадний банк України" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 18 червня 2019 року (постановлену суддею Герчаківською О.Я., повний текст складення якої не зазначено) у цивільній справі №607/4319/14-ц за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 607/4391/14ц виданого 31 липня 2014 року таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про визнання виконавчого листа № 607/4319/14-ц, який видано 31.07.2014 року, таким, що не підлягає виконанню та проcила зупинити виконання вказаного виконавчого листа до набрання законної сили рішення у даній справі.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 02.06.2014 року вирішено стягнути з неї на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" заборгованість по кредитному договору відновлювальної кредитної лінії №4 від 10.04.20006 року в сумі 331200.00 грн. На виконання рішення суду видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Тернопільському районному відділі ДВС. З часу відкриття виконавчого провадження заборгаваність сплачена в повному обсязі:75271.15 грн. згідно квитанцій, 233885.63 грн. надійшло від реалізації предмета іпотеки, 21875.03 грн. стягнуто із заробітної плати та 645.86 грн. з пренсії. Посилаючись на повне виконання рішення суду просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Зазначила, що в рамках примусового виконання даного рішення суду державним виконавцем було накладено арешт на все її майно та проведено його опис. 22.05.2019 року їй стало відомо , що описане майно знаходиться на сайті СЕТАМ для проведення аукціону 30.05.2019 року, тому просила до набрання рішенням законної сили зупинити виконання за виконавчим листом.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 607/4319-14-ц, виданого 31 липня 2014 року таким, що не підлягає виконанню- відмовлено.

Зупинено виконання за виконавчим документом - виконавчим листом № 607/4319/14-ц, виданим 31 липня 2014 року, до набрання судовим рішенням законної сили у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На вищевказану ухвалу подано дві апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити її вимоги.

Апелянтка ОСОБА_1 вказала на помилковість висновку суду про те, що платіжні документи, в яких призначення платежу вказано - оплата по кредиту згідно виконавчого листа №2-5966/11 не є виконанням виконавчого листа виданого на підставі рішення суду від 02.06.2014 року по справі № 607/4319/14ц, та про те, що вона здійснювала погашення заборгованості на підставі рішень суду від 21.03.2012 року та від 02.06.2014 року у вказаних справах. Зазначила, що термін повернення кредиту 09.04.2011 року, тому порядок погашення кредиту визначається судовим рішенням, а не умовами договору про черговість зарахування коштів. Судове рішення містить розмір стягнення заборгованості за кредитним договором у гривнях, повністю виконане, тому є підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання.

В апеляційній скарзі ПАТ "Державний ощадний банк України" просить ухвалу суду в частині зупинення виконання за виконавчим листом № 607/4319/14 скасувати посилаючись на неправильне застосування судом положень частини 3 статті 432 ЦПК України, яка передбачає право суду зупинити виконання за виконавчим листом до розгляду заяви, а не після її розгляду. Представник заявника звертався з заявою про забезпечення позову шляхом зупинення виконання за виконавчим листом, яка за його заявою була йому повернута, інших клопотань про зупинення вчинення виконавчих дій не заявляв, а тому на їх думку суд прийняв рішення з приводу обставин про які не було заявлено у зверненні. Суд прийняв рішення про зупинення стягнення за виконавчим документом на підставі скарги, яку визнав необгрунтованою та безпідставною. Вважає, що зупинення виконавчого провадження затягує виконання судового рішення про задоволення вимог кредитора.

На день розгляду справи від ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Державного ощадного банку України" не надійшов.

20.08.2019 року від ПАТ "Державного ощадного банку України" надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому банк просить відмовити в задоволенні її скарги та зазначив, що стороною скаржника не доведено належними та достатніми доказами факт сплати ОСОБА_1 заборгованості згідно рішення суду у справі № 607/4319/14-ц, а подані ними докази (вищевказані платіжні доручення) свідчать про виконання судового рішення в частині стягнення відсотків у справі № 2-5966/11.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_1 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу своєї довірительки підтримав, апеляційну скаргу банку заперечив та додатково пояснив, що в рішенні суду визначена заборгованість за кредитним договором у гривнях і така сума 331200 грн. повністю сплачена на виконання рішення суду.

Представник ПАТ "Державного ощадного банку України" доводи апеляційної скарги банку підтримав, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив та суду пояснив, що між сторонами виникли правовідносини з приводу виконання валютного зобов`язання і на даний час заборгованість ОСОБА_1 за рішенням суду становить 17 313,99 Євро. Лише в лютому 2018 року надійшли кошти від реалізації іпотечного майна, що становило 6777 Євро. Кошти ОСОБА_3 вносились до реалізації предмета іпотеки з метою збереження майна.

Розглянувши апеляційні скарги в межах їх доводів, заслухавши пояснення сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, апеляційна скарга ПАТ "Державний ощадний банк України" підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2012 року в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за Договором відновлювальної кредитної лінії №4 від 10 квітня 2006 року у сумі 28974,54 Євро та інших позичальників звернуто стягнення на належне ОСОБА_3 нерухоме майно: житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 18 га.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 червня 2014 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто заборгованість по тілу кредиту за Договором відновлювальної кредитної лінії № 4 від 10 квітня 2006 року в розмірі 24000,00 євро, що еквівалентно (станом на 20 березня 2014 року курс НБУ 13, 798 грн. за 1 долар США) 331200,00 грн.

На підставі вищевказаного рішення, судом видано виконавчий лист № 607/4319/14-ц, який пред`явлено до виконання до Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

На виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду від 21 березня 2012 року ОСОБА_3 сплачено: 27.02.2015 р.- 95,48 Євро, 02.04.2015 р. - 197,98 Євро, 31.08.2015 р - 41,89 Євро, 23.10.2015 р. -39,67 Євро, 20.07.2016 р. - 343,92 Євро.

Згідно квитанцій від 31.05.2014 р., 27.06.2014р., 31.07.2014 р., 28.11.2014р., 29.01.2015 р. ОСОБА_3 здійснювала сплату заборгованості по 50 Євро в частині погашення відсотків за кредитним договором і всього нею сплачено 250 Євро.

16.05.2019 року ОСОБА_3 на виконання рішення суду від 02.06.2014 року з погашення заборгованості внесла 10015,81 грн. та 6000 грн.

Крім цього, із заробітної плати ОСОБА_3 , а саме з КП "Тернопільводоканал" стягнуто 21 875, 03 грн., в тому числі 436,71 виконавчого збору та 40 грн. витрат на проведення виконавчих дій та з пенсії 645,86 грн.

Постановляючи ухвалу про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні законні підстави для задоволення заяви, оскільки борг в іноземній валюті є невиконаним.

З вказаним виксновком погоджується суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

При цьому правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті.

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у Закону України "Про виконавче провадження": статті 53 Закону № 606-XIV та ст. 49 цього ж закону в новій редакції від 02.06.2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Отже, у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням.

Представник заявника вимоги обгрунтовує тим, що на виконання рішення суду від 02.06.2014 року перераховано кошти в сумі 331 200 грн., що свідчить про виконання рішення суду.

Встановивши, що рішенням Тернопільського міськрайнного суду від 02.06.2014 року визначено суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на 20.03.2014 р. та що виконання рішення суду триває з 2014 року і мало місце зростання курсу долара, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що кошти, які надійшли на виконання рішення суду у гривнях за офіційним курсом НБУ на час їх оплати не свідчать про повне виквонання рішення суду. Відповідно, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання.

Інші доводи не спростовують висновків суду.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлянає, а тому ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 18.06.2019 року в частині відмови у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню слід залишити без змін.

Однак, суд першої інстанції невірно дійшов до переконання про зупинення виконання за вказаним виконавчим листом.

Із прохальної частини заяви ОСОБА_1 від 27.05.2019 року, вбачається, що вона просила зупинити виконання за виконавчим документом до набрання рішенням законної сили. Вимоги її заяви в цій частині судом першої інстанції задоволено (а.с.2).

Проте, згідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України, ... -"До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання".

Таким чином, законодавець в ст. 432 ЦПК України, чітко визначив право на зупинення виконання за виконавчим документом лише до розгляду заяви без виключення, а не до набрання рішенням законної сили.

Відповідно, ухвала Тернопільського міськрайонного суду в частині зупинення виконання за виконачим документом № 607/4319/14-ц підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 376, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, апеляційну скаргу ПАТ "Державний ощадний банк України" задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 18 червня 2019 року в частині зупинення виконання виконавчого листа № 607/4391/14ц виданого 31.07.2014 року - скасувати.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03 вересня 2019 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Гірський Б.О.

Ходоровський М.В.