Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1222/19
Провадження №: 2/332/992/19
У Х В А Л А

іменем України

11 квітня 2019 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Андрюшина Л.А., розглянувши матеріали цивільної справи №332/1222/19 (провадження №2/332/992/19) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б.50) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в обґрунтування якої зазначено, що відповідно до укладеного договору від 05.02.2016 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, але відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 17.03.2019 року складає у загальному розмірі 12743,71 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк», а тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 12743,71 грн., а також стягнути понесені судові витрати.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, оскільки відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є субєктом підприємницької діяльності, суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб. З відомостей, наданих Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради вих. №01-71/5411 від 09.04.2019 року відповідач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28.01.2003 року по 18.06.2018 року, помер 10.05.2018 року.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Цивільно-правова відповідальність, як вид юридичної відповідальності, це встановлені законом юридичні наслідки за невиконання або неналежне виконання особою обов'язків.

Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава(ст. 48 ЦПК України).

Згідно ст.46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обовязки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Положеннями ч.2,4 ст. 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Згідно зі ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якої стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обовязкові для нього так само, як вони були обовязкові для особи, яку він замінив.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у звязку з вибуттям із процесу субєкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за яким до правонаступника переходять усі процесуальні права та обовязки особи, яку він замінює. Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 55 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, однак, лише за умови, що фізична особа померла після предявлення позову та відкриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи, що позов АТ КБ «Приватбанк» предявлено до суду у квітні 2019 року до вже померлого 10.05.2018 року ОСОБА_1, про що стало відомо суду при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, положення статті 55 ЦПК України щодо процесуального правонаступництва не можуть бути застосовані у даному випадку.

Пунктом першим частини першої статті 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України припинено, на даний час відсутні підстави для відкриття провадження у справі стосовно відповідача ОСОБА_1, як особи, цивільна процесуальна правоздатність якої припинилася у звязку з його смертю.

Оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої, відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України припинено, у відкритті провадження у даній цивільній справі слід відмовити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року справа № 654/3924/15-ц (провадження № 61-1613 св 17).

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне відмовити АТ КБ «Приватбанк» у відкритті провадження у справі, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, внаслідок смерті фізичної особи, до якої предявлено позов.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 186, 259-261ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала постановлена та підписана суддею 11 квітня 2019 року.

Суддя Андрюшина Л.А.