Провадження № 2/127/2707/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі у вихованні дитини.

Позов мотивований тим, що 18.10.2013 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб. За час шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №286724.

За час сумісного проживання сімейне життя у сторін не склалося. Рішенням Вінницького міського суду від 18.09.2015 року шлюб між сторонами було розірвано.

26.01.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, який ОСОБА_1 визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів.

Виконавчий комітет Вінницької міської ради, розглянувши ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2018 року у справі №127/1876/18 видав висновок №01-00-011-13676 від 28.03.2018 про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_3

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2018 року позов ОСОБА_2 в частині позбавлення батьківських прав залишено без розгляду на підставі її клопотання.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2018 року у справі №127/1876/18 встановлено стягнути з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 50 % для дитини відповідного віку, яке на даний час виконується у добровільному порядку.

ОСОБА_1 постійно цікавився присутністю сина ОСОБА_3П в Комунальному закладі «Дошкільний навчальний заклад №23 Вінницької міської ради» та станом здоровя у лікаря даного закладу, що підтверджується довідкою №118 від 16.03.2018 року.

ОСОБА_2 не надавала можливості ОСОБА_1 зустрічатися з сином, в звязку з чим він звернувся до ОСОБА_4 у справах дітей Вінницької міської ради з заявою про визначення порядку участі у вихованні дитини.

Протоколом засідання комісії з питань захисту прав дитини №19 від 03.07.2018 року встановлено громадянину ОСОБА_1 порядок участі у вихованні дитини ОСОБА_3, що підтверджується витягом з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1487 від 12.07.2018 року.

03.07.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав.

Крім того, без будь-якого повідомлення ОСОБА_1 ОСОБА_2 31.07.2018 року перевела сина ОСОБА_3 з Комунального закладу «ДНЗ №23 Вінницької міської ради» до Комунального закладу «ДНЗ №38 Вінницької міської ради». Про даний факт ОСОБА_1 випадково дізнався 07.08.2018 року при черговому відвідуванні КЗ «ДНЗ №23», що підтверджується довідкою №207 від 07.08.2018 року.

Вказані обставини підтверджують те, що ОСОБА_2 намагається створювати перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином та його вихованні.

В судовому засіданні позивач та його представник змінили позовні вимоги, та просили побачення щочетверга з 17-00 год. до 19-00 год. виключити, натомість збільшити строк побачень щосуботи з 14-00 год. до 19-00 год.

Відповідач в судове засідання не зявилась, надіслала на адресу суду відзив на позовну заяву та додаткові письмові пояснення, згідно змісту яких просила розгляд справи проводити без участі її та представника, також зазначила , що запропонований позивачем варіант його особистої участі у вихованні дитини не може бути закріплений судом, оскільки він суперечить правам як самої дитини, так і позивача. Рішення органу опіки і піклування ухвалено без врахування істотних обставин, а саме графіку роботи відповідача ОСОБА_2, адже первинний період зустрічі мають бути саме за обов»язкової участі матері дитини, також не враховано графіку перебування самої дитини у дитячому садочку. Відповідач вважає необґрунтованим первинний двомісячний термін побачень за обов»язкової присутності матері, оскільки необхідно знову ж таки враховувати інтереси дитини та ту важливу обставину, що дитина фактично не знає позивача і не знає хто він такий. У матеріалах справи міститься відповідний висновок психолога, в якому подано заключення щодо психологічного стану дитини та її відношення до батька, якого вона не знає. Відповідно з метою обов»язкового додержання саме інтересів дитини та недопущення будь-яких психологічних проблем, відповідач вважає, що слід збільшити первинний строк участі у вихованні за обов»язкової присутності матері до шести місяців. І лише після шестимісячної психологічної адаптації дитини до позивача можливою буде подальша участь батька у вихованні без присутності матері. Представник третьої особи ОСОБА_4 у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не зявилась.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази в справі, та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

18.10.2013 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб. В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ №286724.

Сімейне життя у сторін не склалося. Рішенням Вінницького міського суду від 18.09.2015 року шлюб між сторонами було розірвано.

26.01.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, який ОСОБА_1 визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів.

Виконавчий комітет Вінницької міської ради, розглянувши ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.02.2018 року у справі №127/1876/18 надав висновок №01-00-011-13676 від 28.03.2018 про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо дитини ОСОБА_3

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2018 року позов ОСОБА_2 в частині позбавлення батьківських прав залишено без розгляду на підставі її клопотання.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.03.2018 року у справі №127/1876/18 встановлено стягнути з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 50 % для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 цікавиться відвідуванням сином ОСОБА_3П дитячого та станом здоровя у лікаря даного закладу, що підтверджується довідкою Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад №23 Вінницької міської ради» №118 від 16.03.2018 року.

ОСОБА_2 не надавала можливості ОСОБА_1 зустрічатися з сином, в звязку з чим він звернувся до ОСОБА_4 у справах дітей Вінницької міської ради з заявою про визначення порядку участі у вихованні дитини.

Протоколом засідання комісії з питань захисту прав дитини №19 від 03.07.2018 року встановлено громадянину ОСОБА_1 порядок участі у вихованні дитини ОСОБА_3, що підтверджується витягом з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1487 від 12.07.2018 року.

03.07.2018 року ОСОБА_2 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_1 за участю третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_4 у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав.

Без узгодження з батьком дитини ОСОБА_1, ОСОБА_2 31.07.2018 року перевела сина ОСОБА_3 з Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад №23 Вінницької міської ради» до Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад №38 Вінницької міської ради». Про таку обставину ОСОБА_1 дізнався 07.08.2018 року при черговому відвідуванні Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад №23 Вінницької міської ради», що підтверджується довідкою №207 від 07.08.2018 року.

Вказані обставини доводять те, що ОСОБА_2 намагається створювати перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з сином та його та вихованні.

Доказами на підтвердження позовних вимог є заяви ОСОБА_1 до Лівобережного відділення поліції Вінницького міського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 30.08.2018 р., від 06.09.2018 р. та від 13.09.2018 р., в яких позивач просить прийняти міри до ОСОБА_2, яка систематично не виконує рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1487 від 12.07.2108 р., а саме не дає бачитися з дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою : АДРЕСА_1 та на неодноразові телефонні дзвінки не відповідає, двері квартири не відкриває.

Надані відповідачем ОСОБА_2 акти комісії у складі мешканців будинку по вул. Нагірній, 19Л та голови ОСББ ОСОБА_5, складені в період з березня 2018р. по вересень 2018 р., про те, що батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, комісія, яка є сусідами по під»їзду, не бачили, до дитини він не навідувався, на переконання суду, не спростовують надані позивачем докази на підтвердження тих обставин, що відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною та його участі у вихованні дитини.

Орган опіки та піклування Вінницької міської ради надав висновок №1487 від 12.07.2018 року про доцільність визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_3, 04.08.2014 року, згідно з яким орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне визначити ОСОБА_1 такий спосіб участі у вихованні дитини ОСОБА_3:

Протягом двомісячного терміну:

- щочетверга з 17-00 год. до 19-00 год. у присутності матері дитини;

- щосуботи з 15-00 год. до 19-00 год. у присутності матері дитини;

По закінченню двомісячного терміну:

- щочетверга з 17-00 год. до 19-00 год. без присутності матері дитини;

- щосуботи з 15-00 до 19-00 без присутності матері дитини.

Зобов'язати батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров'я та інтересів дитини.

Згідно із ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Стаття 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, гарантує, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ст. 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість вільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоровя одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями та наркотичним засобами.

«Спілкування» та «виховання» взаємоповязані між собою поняття. Спілкування впливає на процес виховання, а виховання здійснюється через спілкування з дітьми шляхом прямих контактів , листування, за допомогою телефонного звязку.

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України, батько зобовязаний піклуватися про здоровя дитини, її фізичний та духовний розвиток.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про доведеність заявлених позовних вимог, що є підставою для задоволення позову.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача.

Керуючись ст. ст. 7,19, 141,150,153, 158,159 СК України, ст. ст. 4, 76-81, 89, 141,263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 (21009 АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) перешкоди зі сторони ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 : протягом двомісячного терміну щосуботи з 14 год. до 19 год. у присутності матері дитини; після закінчення двомісячного терміну щосуботи з 14 год. до 19 год. без присутності матері дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 24.01.2019 р.

Суддя