Справа № 134/405/19
Провадження № 2/127/1613/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Сегеді Т.Й.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Марценюк Л.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області як органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, у якому просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити постійне місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою проживання бабусі ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач ОСОБА_4 та донька позивачки - ОСОБА_5 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя у них народилася донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Більше трьох років тому відносини між ними були фактично припинені, вони проживали окремо. Дитина проживала разом із матір`ю.

Мати ОСОБА_7 і дочка позивачки - ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Батько дитини ОСОБА_7 не спілкується з нею, не цікавиться її життям, участі у її вихованні не приймає, аліментів на утримання дитини не сплачує та матеріальну допомогу іншим способом не надає. Батько дитини уже тривалий час не приймає участі в житті своєї доньки, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям та здоров`ям, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, підготовкою до самостійного життя. В даний час дитині ОСОБА_8 уже виповнилося 14 років, вона проживає без реєстрації за місцем проживання свої бабусі ОСОБА_1 - позивачки по справі, яка залишилася єдиною підтримкою для дитини. Позивачка забезпечує дитину всім необхідним для нормального проживання, виховання та розвитку, одягом, взуттям, продуктами харчування, тощо. Оскільки батько ОСОБА_4 у вихованні та навчанні доньки участі не бере, з дитиною не спілкується, тому він фактично сам самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Така поведінка відповідача перешкоджає здійсненню дитиною її цивільних прав, якими вона не наділена законом здійснювати їх самостійно у відповідному віці і перешкоджає позивачу як фактичному опікунові здійснювати цивільні права від імені дитини, тому позивач звернулася до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просила позов задовольнити. Також суду пояснила, що 01.01.2019 року сталася дорожньо-транспортна пригода, у якій загинув її чоловік ОСОБА_9 , дочка ОСОБА_5 та п"ятимісячна онучка. Неповнолітня онука позивачки - ОСОБА_10 зазнала складних травм, спочатку перебувала в реанімації смт. Томашпіль Вінницької області, а у зв`язку із погіршенням стану, дитина була направлена в реанімацію до Вінницької обласної дитячої лікарні, де її стан стабілізувався і вона проходила відповідне лікування. Усі витрати щодо поховання загиблих, доставляння неповнолітньої ОСОБА_7 до Вінницької обласної дитячої лікарні та її лікування в цій лікарні було здійснено керівником підприємства, в якому працював чоловік позивачки ОСОБА_9 . Зі слів онуки позивачці відомо, що відповідач ОСОБА_4 лише один раз прийшов до дитини в лікарню. Після виписки з лікарні позивачка забрала дитину до себе додому, де дівчинка проходила курс реабілітації після перенесених травм. З часу проживання дитини у бабусі відповідач не цікавиться здоров`ям, потребами дитини, жодного разу не приїхав побачити дитину, не бажає вирішувати питання оформлення дитині паспорта, пенсії по втраті годувальника, тощо, чим перешкоджає дитині в реалізації своїх цивільних прав. Позивачка пояснила, що навіть коли її донька проживала з відповідачем однією сім`єю, останній не займався матеріальним забезпеченням дитини, а після припинення більше трьох років тому шлюбних відносин, відповідач взагалі не цікавився донькою, взагалі не займався ні вихованням дитини, ні її матеріальним забезпеченням.

Відповідач ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність, надавши відповідну заяву (а.с. 48). Крім того, від відповідача ОСОБА_11 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 55-56), в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині позбавлення його батьківських прав, оскільки він спілкується з дитиною, надавав кошти на її утримання, проте квитанції не зберігав. Не заперечує щодо проживання своєї доньки ОСОБА_7 з бабусею ОСОБА_1

Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є. в судовому засіданні просила при винесенні рішення по справі врахувати та захистити права дитини, підтримала висновок Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_11 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_7

Представник Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області як органу опіки та піклування до суду не з`явився, проте на адресу суду надіслано заяву, відповідно до якої просили провести розгляд даної справи у відсутність представника органу опіки і піклування, позов задовольнити на розгляд суду (а.с. 47). Крім того, надали висновок №24 від 07.06.2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_11 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_7 (а.с. 64-65).

Крім того, в судовому засіданні була допитана неповнолітня ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що після смерті матері вона проживає разом з бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , навчається у Городківській середній ЗОШ І-ІІІ №1. Після того як її батьки розійшлися, батько ОСОБА_4 не цікавиться ні її життям і здоров`ям, ні навчанням, матеріально не забезпечує. Коли вона перебувала у лікарні після ДТП, батько її в лікарні провідав лише один раз. Після виписки з лікарні вона проживає з бабусею, оскільки більше трьох років тому її мати і батько припинили сімейні відносини і вона проживала разом з мамою, та й батько не пропонував їй проживати разом з ним. З часу її проживання з бабусею батько телефонував їй один чи два рази і жодного разу не приїхав до неї, не провідав. Неповнолітня ОСОБА_10 висловила бажання проживати разом з бабусею ОСОБА_1 та позбавити батьківських прав ОСОБА_11 відносно неї.

Свідок ОСОБА_12 , яка була класним керівником неповнолітньої ОСОБА_7 у ЗОШ І-ІІІ ступенів №32 ВМР, де навчалась ОСОБА_10 , суду пояснила, що за період навчання ОСОБА_13 у школі, вона жодного разу не бачила батька дівчинки, а навчанням та вихованням дитини займалися лише мати та вітчим. Вперше вона познайомилася і побачила батька дитини, коли ОСОБА_4 прийшов у школу за грошима, які зібрали батьки однокласників дівчинки, щоб допомогти ОСОБА_14 у лікуванні та у зв`язку з втратою близьких внаслідок трагічної ДТП. Проте вона не віддала ОСОБА_15 зібрані кошти, так як їй зателефонували представники батьківського комітету і повідомили, що батьками учнів ЗОШ №27, де раніше навчалася ОСОБА_16 було зібрано також близько 30 000 грн. для ОСОБА_17 . У ЗОШ №27 прийшов батько ОСОБА_17 і забрав зібрані кошти, але вказані кошти він не віддав ні доньці, ні її бабусі та не витратив їх на лікування доньки, а розпорядився ними на власний розсуд. В подальшому кошти, зібрані батьками учнів у ЗОШ №32 було передано бабусі дівчинки.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки. З моменту ДТП, яка мала місце у січні 2019 року, онука позивачки ОСОБА_16 проживає з бабусею, яка займається її вихованням та матеріальним забезпеченням. Онучку з лікарні після тривалого лікування забирала бабуся ОСОБА_1 , а не батько. Батько взагалі не цікавиться життям своєї доньки, хоча ОСОБА_1 не заперечує і не забороняє спілкуванню онучки зі своїм батьком. За час проживання ОСОБА_17 з бабусею батько жодного разу не приїхав провідати свою доньку.

Заслухавши пояснення позивачки, представника Служби у справах дітей Вінницької міської ради, свідків, неповнолітньої ОСОБА_7 та дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що батьками неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_19 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія НОМЕР_1 , виданим 22.12.2004 року виконкомом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області(а.с. 7).

З пояснень позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні суд встановив, що батьки дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Більше трьох років тому відносини між ними були фактично припинені, вони проживали окремо. Після припинення фактичних шлюбних відносин дитина ОСОБА_10 залишилася проживати разом із матір`ю, що не заперечувалося відповідачем ОСОБА_20

Мати дитини - ОСОБА_5 трагічно загинула 01.01.2019 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 08.01.2019 року виконавчим комітетом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області (а.с. 6).

Після загибелі матері неповнолітня ОСОБА_10 проживає разом з бабусею ОСОБА_1 (позивач по справі) без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою, виданою Городківською сільською радою Крижопільського району Вінницької області №290 від 28.01.2019 року (а.с. 8).

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 є матір`ю загиблої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 5).

Згідно довідки-характеристики №218, виданої 24.01.2019 року виконкомом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області позивачка ОСОБА_1 за час проживання на території Городківської сільської ради зарекомендувала себе з позитивної сторони: громадський порядок не порушує, скарг від сусідів по місцю проживання до сільської ради не надходило. На утриманні ОСОБА_1 знаходиться її внучка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 11).

Позивачка ОСОБА_1 працює у приватному акціонерному товаристві «Продовольча компанія «Поділля» на посаді чергового залізничного цеху з 08.09.2011 року по даний час, її сукупний дохід за період серпня 2018 року по січень 2019 року склав 53559,67 грн., що підтверджується довідками ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» (а.с. 12-13).

Суду надано акт обстеження умов проживання неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , складений 06.05.2019 року членами комісії: в.о. сільського голови, заступником голови сільської ради та діловодом, з якого вбачається, що неповнолітня ОСОБА_10 проживає в 4-х кімнатній квартирі зі всіма зручностями. Дитина має свою кімнату, в якій є місце для навчання та відпочинку. В сім`ї теплі, родинні стосунки (а.с. 31).

Вказаним вище актом додатково підтверджується, що дитина ОСОБА_10 проживає разом із своєю бабусею ОСОБА_1 .

За місцем свого фактичного проживання неповнолітня ОСОБА_10 навчається у 8-му класі середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 с. Городківки Крижопільської районної державної адміністрації №1, що підтверджується довідкою з школи (а.с. 9).

З довідки, виданої 18.01.2019 року «ЗОШ №І-ІІІ ступенів №32 Вінницької міської ради» встановлено, що станом на день видачі даної довідки неповнолітня ОСОБА_10 навчалася у 8-б класі. За час навчання дитини в школі батько ОСОБА_4 навчанням та вихованням дитини не цікавився, жодного разу не відвідував заклад та батьківські збори, не приймав участь у житті школи та класу. Вихованням дитини займалася мати ОСОБА_5 , яка загинула (а.с. 10).

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про стан її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину (ч. 2-4 ст. 150 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СКУкраїни мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до приписів ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Враховуючи підстави заявленого позову відповідачу, як батьку неповнолітньої дитини, в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК).

Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На думку суду врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Матеріалами справи, поясненнями свідків, неповнолітньої дитини ОСОБА_7 підтверджується, що відповідач фактично вже тривалий час самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, її матеріального утримання, духовного розвитку, дитиною взагалі не цікавиться. Суд враховує, що у найважчий, трагічний період життя дитини, що пов`язаний із загибеллю її матері та й в період лікування самої дитини, її реабілітації після отриманих травм внаслідок ДТП, батько не став для дитини опорою та підтримкою в цих життєвих умовах, не розділив сум і біль дитини у зв`язку з втратою матері, не здійснює жодних дій щодо захисту цивільних прав дитини для отримання відповідної державної допомоги по втраті годувальника, щодо отримання дитиною паспорта, тощо. Написав заяву про визнання позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини разом із бабусею, що судом також розцінюється як обдуманий та виважений крок та свідому поведінку, яка підтверджує факт відмови від виконання своїх батьківських обов`язків.

Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дитиною та батьком не склались, відповідач не цікавиться дитиною взагалі, дитиною опікується бабуся, яка, після смерті матері дитини, замінила їй останню, а тому, в даній ситуації судом враховуються «інтереси дитини» в широкому розумінні на поняття сім`ї (стаття 5 Конвенції про права дитини).

Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батька, оскільки вона з ним не проживає протягом тривалого часу, так само даний захід не виключає можливість побачення батька із своєю дитиною, за наявності у нього такого бажання.

Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між ним та дитиною.

Окремо суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни його поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому ст. 169 СК України.

Додатково суд враховує, що на даний час правовий статус дитини чітко не визначений, а позбавлення батьківських прав буде сприяти дитині визначити її правовий статус, як захищеної групи осіб і отримати відповідну соціальну допомогу від держави, чого вона на даний час з вини батька позбавлена.

У правовідносинах, що склались між сторонами, суд не знаходить підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків, оскільки відповідач фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, діючи свідомо.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України відповідач не надав суду докази, які свідчать про його участь у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки.

Бажання змінити своє ставлення до дитини дієвими вчинками відповідачем не підтверджено.

Відповідач не використовував можливі шляхи для реалізації батьківського обов`язку.

Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, нерозуміння потреб дитини, байдужість до долі дитини, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить закону і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню її інтересів.

Також на думку суду кожна дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.

Тому, враховуючи ставлення відповідача до доньки ОСОБА_17 , суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_11 буде здійснене в інтересах дитини і є способом захисту її прав.

При ухваленні рішення, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, суд враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини.

Суд також вважає необхідним роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Проте, відповідно до ст. 169 ЦПК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських праві і суд, перевіряючи, наскільки змінилась поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 СК України баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.

Враховуючи всі викладені вище фактичні обставини справи та досліджені докази, з урахуванням того, що мати неповнолітньої дитини ОСОБА_7 померла, дитина проживає з бабусею і спір щодо визначення місця проживання дитини виник між бабусею та батьком дитини, з урахуванням думки неповнолітньої ОСОБА_7 , 2004 року народження, яка висловила бажання проживати разом із бабусею та заяву відповідача, що він не заперечує щодо визначення місця проживання доньки з бабусею ОСОБА_1 , суд дійшов висновку також про задоволення позову в частині визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_7 разом із бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 3, 4, 6-8, 15, 19, 141, 150, 161, 164-166, 169, 257, 258 СК України, ст. ст. 2, 3, 10-13, 76-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами та третіми особами до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

3-я особа: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, м.Вінниця, вул. Соборна, 59.

3-я особа: Крижопільська районна державна адміністрація Вінницької області як орган опіки та піклування, Вінницька область, смт Крижопіль, вул. Героїв України, 67.

Повний текст судового рішення складено 04 .09.2019 року.

Суддя: