Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3346/18

Провадження № 2/126/336/2019

"24" січня 2019 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бершадської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Будучи спадкоємцем на майно померлої матері, позивач не може оформити спадкових справ на житловий будинок, оскільки право власності не було зареєстровано у встановленому законом порядку.

Дана позовна заява надійшла до суду 07.12.2018 року, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, цього ж дня її було передано для розгляду судді Хмель Р.В. Ухвалою суду від 11.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено на 24.01.2019 року підготовче судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті, надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Бершадської міської ради, також до початку розгляду справи по суті, надав через канцелярію суду письмову заяву, про розгляд справи без його участі.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З поданих позивачем матеріалів вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Бершадь у віці 87 років померла ОСОБА_3, що вказано у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 Відповідно до рішення Бершадського районного суду у цивільній справі №126/1201/18 від 13.07.2018 року, ОСОБА_1 є сином померлої.

Відомості про наявність інших спадкоємців відсутні.

Маючи намір реалізувати в повному обсязі свої спадкові права ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_2 який належав померлій. Однак постановою від 08.10.2018 року №284/02-31 у видачі свідоцтва йому було відмовлено через відсутність належного правовстановлюючого документу на житловий будинок.

Відповідно до довідки Бершадської міської ради №2070 від 07.11.2018 року, померлій ОСОБА_3 належав житловий будинок АДРЕСА_2 Аналогічні відомості вбачаються і з свідоцтва №2001 на право особистої власності на житловий будинок від 27.01.1976 року, де вказано, що житловий будинок АДРЕСА_2 відноситься до категорії колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3. Відомості про інших членів двору відсутні.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав від 05.12.2018 року, у даному реєстрі відсутні відомості про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця.

Ст. 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач ОСОБА_1 В Д. є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої матері та спадщину прийняв належним чином, однак оформити свої спадкові права на вищевказане спадкове майно позбавлений можливості оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.ст.319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Доходячи до такого висновку, суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред'являлись.

На підставі ст.ст. 319, 321, 392, 1216 -1219, 1261 ЦК України, керуючись ст. ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 263-267 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1) до Бершадської міської ради Вінницької області ( вул. Героїв України, 23 м. Бершадь Вінницької області) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом право власності на спадкове майно: житловий будинок - А, 1969 року забудови, загальною площею - 69,1 кв.м., житловою площею - 51,0 кв.м., з погосподарськими будівлями та спорудами: а- вхідний майданчик, Б, б - сарай, А/під - погріб, Т - туалет, 1, 2, 3 - споруди, що розташовано в АДРЕСА_2 який належав ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз'яснити сторонам, що відповідно до п. 15.5 перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Р. В. Хмель