ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1690/19 Справа № 199/1127/18 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О.Б. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 31 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення, -

в с т а н о в и л а:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення.

Вказувала, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1 та має двох синів, один з яких ОСОБА_3 проживає з нею разом зі своєю дружиною ОСОБА_2, яка була зареєстрована в будинку за її згодою в якості члена сім'ї. Згодом відносини між нею та відповідачем погіршилися. ОСОБА_2 почала її ображати, висловлюватися на її адресу нецензурною лайкою. Потім стала застосовувати до неї заходи фізичного впливу, наносила удари по тулубу та обличчю, тягала за волосся, штовхала, разом з дітьми висміювала її, неодноразово виганяла з будинку, через що вона була вимушена проживати у знайомих, знімати помешкання для власного проживання або, взагалі, проводити ніч на вулиці. Вона (позивач) є людиною похилого віку, отримує пенсію і не має змоги орендувати житло, а тому повернулася до свого будинку, проте відповідач почала ще гірше відноситися до неї. Так, ОСОБА_2 винесла з кухні належну їй газову плиту, установила свою та заборонила їй використовувати її для приготування їжі, для цього вона знімає ручки вмикання газу на плиті. Також прибрала з кухні належні їй полиці для посуду та причепила свої, якими забороняє користуватися.

Зазначала, що між ними постійні сварки, відповідач наносить їй тілесні ушкодження, у зв'язку з чим вона неодноразово зверталася до поліції, прокуратури Амур-Нижньодніпровського району, прокуратури області, Генеральної прокуратури, адміністрації Президента.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд усунути їй перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення з цього будинку ОСОБА_2

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 31 липня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що неправомірними діями відповідача позивачу заподіяно значну шкоду, порушені її права як власника житлового будинку; відповідач систематично порушує правила співжиття.

ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не находить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 вселилася до будинку з дотриманням встановленого порядку, за згодою позивача ОСОБА_1, в якості члена її сім'ї. Згодом між сторонами виникли неприязні стосунки з приводу спільного проживання та утримання домоволодіння.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено і не доведено позивачем, що відповідач систематично руйнує чи псує жиле приміщення, а саме домоволодіння АДРЕСА_1, або використовує його не за призначенням, або систематично порушує правила співжиття, що робить неможливим для інших проживання із ним в одному будинку. Позивачем не надано доказів, що відповідач взагалі псує або руйнує житлове приміщення; відсутні підстави для застосування вимог ч.1 ст.116 ЖК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до приписів ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Так ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що обставин, за умови настання яких відповідач підлягає виселенню зі спірної квартири з підстав, передбачених ст.116 ЖК Української РСР, позивачем не доведено.

Доводи скаржника про те, що вона неодноразово зверталася до поліції, підтверджуються відповідними висновками АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, проте за результатами вказаних звернень проведено з відповідачем лише профілактичні бесіди, вказані звернення не можуть бути підставою для застосування ст.116 ЖК України.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що позивач всупереч ст.ст.12,81 ЦПК України не довела обставин, за умови настання яких відповідач підлягає виселенню зі спірного будинку з підстав, передбачених ст.116 ЖК України, рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 31 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 22 січня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.