Справа № 316/1106/19
Провадження № 2/316/619/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2019 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі суду:

головуючого судді: Куценка М.О.,

за участі секретаря судового засідання: Нестерової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу №316/1106/19 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Темненко Валентина Олександрівна, до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог а предмет спору- Комунальне підприємство «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради, про визнання права на приватизацію,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Темненко Валентини Олександрівни завернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради про визнання права на приватизацію. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила на те, що 31 липня 2000 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище на « ОСОБА_4 . 16 березня 2007 року чоловіком позивача - ОСОБА_3 - було отримано ордер на житлове приміщення № НОМЕР_1 , видану як працівнику ВП «Запорізької АЕС», на підставі рішення адміністрації та цехового комітету від 16.03.2007 року, на зайняття ним та його сім`єю, а саме: дружиною ОСОБА_1 , донькою ОСОБА_5 , донькою ОСОБА_6 , житлового приміщення АДРЕСА_1 . Сім`я ОСОБА_4 відразу вселилася у вказану квартиру та зареєструвала в своє місце проживання. На теперішній час за вищевказаною адресою проживає тільки позивач - ОСОБА_1 . До вселення в вищеназвану квартиру ОСОБА_1 була зареєстрована та фактично мешкала за наступними адресами:

з 15.04.1981 року та до 08.09.1996 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

з 06.06.1996 року та до 13.08.1998 року навчалася у Запорізькому державному університеті на факультеті соціальної педагогіки та психології за спеціальністю «Практична психологія», та мешкала за адресою: АДРЕСА_3 ;

з 02.10.1998 року та до 30.03.2007 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;

з 13.04.2007 року по теперішній час зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Державним закладом «Спеціалізованної медико-саніторної частини № 1» Консультативно-діагностичний сервіс м. Енергодар Консультативний висновок спеціаліста підтверджує, що ОСОБА_1 на «Д» обліку не перебуває. 04 грудня 2018 року видано технічний паспорт Комунальним підприємством «Енергодарського бюро технічної інвентаризації» Енергодарською міською радою. Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району посвідчує, що гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкала за адресою: АДРЕСА_3 в період з 06.06.1996 року по 13.08.1998 рік, квартира є неприватизована. Житловий чек по вищезазначеній квартирі використано не було. 17 грудня 2018 року між позивачем та Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради було підписано договір найму житлового приміщення на підставі ордеру № 810 ОП «Запорізька АЕС» м. Енергодар від 16.03.2007 по адресі: АДРЕСА_4 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта сформованого 18.12.2018 року, за вказаними параметрами запиту відомості відсутні.

З дати вселення і по теперішній час, позивач зареєстрована та проживає в АДРЕСА_4 .

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 04.09.2008 р. № 500-VІ позивач має підстави скористатися правом на приватизацію кімнати у гуртожитку, оскільки більше п`яти років на законних підставах зареєстрована за місцем проживання у гуртожитку, фактично проживає в ньому і не має власного житла. В травні 2019 року позивач з заявою звернулася до органу приватизації щодо приватизації вище вказаної квартири, але їй було відмовлено в реалізації права на приватизацію, оскільки надані довідки не дають можливості визначити точний період проживання особи. Тобто, на теперішній час позивач хоче скористатись своїм правом на приватизацію даної квартири у гуртожитку, оскільки для цього є всі законні підстави, а також в неї наявні всі документи для здійснення приватизації, але не має також можливості без судового втручання. Позивач вважає, що фактично порушується її право на приватизацію даного приміщення, тому для захисту свого конституційного права позивач вимушена звернутися до суду. Просить суд визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на приватизацію житлового приміщення, а саме квартири у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою суду від 11.06.2019 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.07.2019 року справу призначено до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, вимоги, викладені в позові, підтримує у повному обсязі.

Відповідач Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з`явився, відзиву та клопотань по справі від відповідача до суду не надходило, що відповідно до ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунальне підприємство «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради через канцелярію суду надало заяву про розгляд справи за відсутністю представника.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі визнання права (ст.16 ЦК України).

У відповідності до ст.ст. 13, 82 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються сукупністю досліджених доказів та підлягають до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Гуртожиток «Молодіжне», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 знаходиться у комунальній власності територіальної громади (а.с.21).

Рішенням Енергодарської міської ради №13 від 07.12.2016 року «Про залишення гуртожитку «Молодіжне», розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , у статусі «малосімейний гуртожиток», та надання дозволу на приватизацію його приміщень» вищезазначений гуртожиток було залишено у статусі малосімейний гуртожиток та дозволена приватизація його житлових та нежитлових приміщень його законними мешканцями в порядку, визначеному законодавством (а.с.24 зворот).

Згідно до ордеру №810 від 16.03.2007 року, виданого ВП Запорізька АЕС, ОСОБА_3 на склад сім`ї ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , їм надано право користування житловим приміщенням АДРЕСА_6 . АДРЕСА_5 .

Відповідно до довідки №106 від 07.12.2018 року, виданої Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності» ОСОБА_1 постійно мешкає в гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 з 13.04.2007 року (а.с.11).

Відповідно до довідки №13772 від 17.12.2018 року ОСОБА_1 з 15.04.1981 року та до 08.09.1996 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 02.10.1998 року та до 30.03.2007 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 13.04.2007 року по теперішній час зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.11 зворот).

Згідно до довідки №04-26/3-22008 від 11.12.2018 року ОСОБА_9 була зареєстрована з 06.06.1996 року по 13.08.1998 року в АДРЕСА_3 (а.с.12).

Таким чином, вбачається, що період часу з 06.06.1996 року по 08.09.1996 року відображено у двох вищезазначених довідках. При цьому суд вважає, що наявність подвійного зазначення в довідках даного періоду не впливає на суть приватизації, оскільки в обох випадках за даними адресами своє конституційне право на приватизацію ОСОБА_1 не використала. Ця обставина підтверджується листом ПАТ «Державний ощадний банк України» на ім`я адвоката ОСОБА_10 , відповідно до якого ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 значиться в списках на приватизацію державного житлового фонду та житловий чек не використовувала, а за адресою АДРЕСА_3 не значиться в списках на приватизацію державного житлового фонду (а.с.15 зворот). Крім того, суд приймає до уваги, як належний доказ, Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості квартири АДРЕСА_7 , відповідно до якого власником/співвласником цієї квартири в процес приватизації позивач не була.

Відповідно до частини 1 статті 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності; приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Отже майно не може вибути з комунальної власності територіальної громади інакше як це встановлено законодавством, тобто спірна квартира може вибути з комунальної власності лише в порядку встановленому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», шляхом її приватизації.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно до ст. 5 Житлового кодексу УРСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Згідно зі статтею 327Цивільного кодексуУкраїни у комунальній власності є майно,у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» територіальним громадам міст належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, житловий фонд, та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності.

Частиною 8 передбачено, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини 1 статті 3, статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Проте, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що спірний об`єкт нерухомості може бути передано іншим суб`єктам права власності у порядку, визначеному законодавством України.

Згідно з ч.ч. 1, 3, 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 16 червня 1992 року № 2482-ХІІ приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно п. 1 ст. 2 цього закону, до об`єктів приватизації належать квартири багатоповерхових будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Згідно п. 4, 5 ст. 5 цього закону право на приватизацію державного житлового фонду з використанням чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло, в тому числі, шляхом приватизації житла у гуртожитку.

Як встановлено, позивач ОСОБА_1 постійно на законних підставах проживає та є зареєстрованою в квартирі АДРЕСА_1 .

Оскільки наявність заяви громадянина, який виявив намір отримати у власність наймане ним житло, та відсутність перешкод, передбачених Законом, є необхідною та достатньою умовою для прийняття відповідним владним органом рішення про приватизацію, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права на приватизацію вказаної квартири. Відтак позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню.

Приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам, зокрема житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Вказані вище положення Закону N 500 встановлюють право громадян, які не мають власного житла, більше п`яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них можуть реалізувати конституційне право на житло, зокрема шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом). Житлова кімната у гуртожитку - окреме житлове приміщення у гуртожитку, призначене та придатне для постійного проживання у ньому; житлові приміщення у гуртожитку - приміщення гуртожитку (житлові кімнати, житлові блоки (секції), призначені та придатні для постійного проживання у них.

Громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону.

Приватизація житлових приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно норми п. 20 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404 (із змінами), відповідно якого документом, що підтверджує невикористання громадянином житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідка(и) видана(і) органом приватизації за попереднім(и) місцем(ями) проживання (після 1992 року), щодо невикористання права на приватизацію державного житлового фонду (крім території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території).

Порядок оформлення документів на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках визначено законами України «Про приватизацію державного житлового фонду», «;Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 має у повному обсязі всі необхідні документи для здійснення свого права на приватизацію відповідно до законів України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404.

Крім довідок, яким судом надана оцінка вище, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 18.12.2018р., номер інформаційної довідки: 149964844 позивач ОСОБА_1 у власності житла не має.

Згідно до консультаційного висновку спеціаліста від 15.11.2018р. позивач на «Д» обліку у лікаря-фтизіатра не перебуває.

Також у матеріалах справи мається технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1 , який входить до переліку документів, необхідних для приватизації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

Отже, квартира АДРЕСА_1 належить до числа об`єктів, які підлягають приватизації, а позивач є суб`єктом приватизації, який на законних підставах зареєстрований та тривалий час проживає у гуртожитку, віднесеному до недержавного житлового фонду.

Правова позиція Європейського суду з прав людини відповідно до п.1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеним чи позбавленим свого житла.

Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Тобто, законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання права позивача на приватизацію житла.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3,4,11-13,81,209,265,268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Темненко Валентина Олександрівна, до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог а предмет спору- Комунальне підприємство «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради, про визнання права на приватизацію задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на приватизацію житлового приміщення, а саме квартири у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. О. Куценко