03.09.2019
Справа № 643/6581/19
Провадження №2/642/1221/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Бородіної О.В., за участю секретаря: Добронос Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про виселення ,-

в с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа, у якій заявлено вимогу про виселення відповідачів з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Відповідачем ОСОБА_5 та її представником подано заяву про зупинення провадження у справі до розгляду Харківським апеляційним судом справи № 642/3198/19. В обґрунтування своєї заяви вказала, що розгляд справи неможливо до ухвалення остаточного рішення у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору найму квартири АДРЕСА_1 , оскільки ця справа стосується права користування спірною квартирою.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України - суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до змісту п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України - провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Такий же висновок застосування норм права викладено в постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16.

Відповідно до пункту 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК України в редакції 2004 року, (стаття 251 діючого ЦПК України) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи з огляду на те, що, незалежно від установлення судом у цивільній справі № 642/3198/19 фактів, суд не позбавлений можливості зробити висновки про наявність або відсутність підстав позовних вимог , на які посилається позивач у даній справі, мотивуючи позовні вимоги, а також про те, які правові норми підлягають застосуванню до цих правовідносин. При цьому суд самостійно має можливість дослідити наявні у справі докази, з`ясувати обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених цими доказами.

Таким чином, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі.

Керуючись ст..ст. 251, 252 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про зупинення провадження у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про виселення - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з часу проголошення.

Суддя: О.В.Бородіна