Житомирський апеляційний суд
Справа №286/1815/18 Головуючий у 1-й інст. Кулініч Я. В.
Категорія 50 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.,

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В..,

з участю позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Кулініча Я.В. у цивільній справі №286/1815/18 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із названим позовом та просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, яка продовжує навчання у Житомирському Медичному інституті Житомирської обласної ради в розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи із 14.06.2018 року та до закінчення навчання чи до досягнення ОСОБА_5 23-річного віку - у зв'язку з тим, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем до 07.03.2013 року, від якого вони мають спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 Дочка навчається у Житомирському медичному інституті Житомирської обласної ради на денній формі навчання та не має самостійного доходу, а відтак перебуває на її повному утриманні. Вказала, що вимушена орендувати житло для проживання доньки за станом її здоров'я, у зв'язку із чим несе великі витрати. Крім того, забезпечує її одягом, продуктами харчування та всім необхідним для навчання. Посилаючись на положення ст. 199 СК України просила задовольнити її позовні вимоги. Крім того просила стягнути додаткові витрати на утримання доньки, керуючись положеннями ст.185 СК України.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, у зв'язку з її навчанням в розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2018 року і до досягнення нею 23-х років, але не більше строку навчання - 01 липня 2019 року, за виключенням часу канікул. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо відшкодування судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви. Зазначає, що його донька припинила навчання за власним бажанням, про що є відповідний наказ навчального закладу, а тому немає підстав для задоволення позову в розумінні положень ст. 199 СК України.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження є ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2.

12.06.2018 року ОСОБА_4 досягла повноліття.

Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно із статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 була студенткою Житомирського медичного інституту та навчалась на денній контрактній основі, стипендія не нараховується, термін навчання з 01.09.2015 року по 01.07.2019 року. Згідно довідки № 646 від 08.08.2018 року, з 06.11.2017 року ОСОБА_5 надано академвідпустку за станом здоров»я на 2017/2018 навчальний рік. Приступити до навчання мала 01.09.2018 року (а.с. 7, 10).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що донька відповідача ОСОБА_5 є повнолітньою, проте продовжує навчання на контрактній основі денної форми навчання, власного доходу не має, мати для неї винаймає житло.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. При цьому відповідач зазначав, що за заявою ОСОБА_5 її відраховано із Житомирського медичного інституту Житомирської обласної ради, що підтверджується копією витягу із наказу №170-у від 27.08.2018 року (а.с. 61).

Проте, такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до наданих позивачкою доказів їхня донька продовжує навчання в іншому учбовому закладі - Економіко-технологічному коледжі Київського інституту бізнесу та технологій на контрактній основі за денною формою навчання, спеціальністю менеджмент. Термін навчання - з 01.09.2018 року до 25.06.2019 року. Плата за один семестр навчання становить 6300 грн., стипендію не отримує. Зазначені обставини підтверджуються довідкою навчального закладу №1838 від 12.12.2018 року (а.с.44) та копією договору про надання освітніх послуг.

Крім того, за договором оренди позивачка винаймає житло (а.с.8).

Отже, матеріали справи свідчать про те, що у зв»язку із стаціонарним навчанням донька сторін позбавлена можливості працевлаштуватися та самостійно утримувати себе, а отже, потребує матеріальної допомоги від батьків.

Оскільки навчальний заклад знаходиться на певній відстані від місця проживання повнолітньої дитини, то загальновідомими є ті обставини, що дитина має щоденну потребу в їжі, одязі, коштах на хоча б елементарні засоби гігієни, проїзд до місця навчання.

Спростовуючи доводи апелянта про неспроможність надавати матеріальну допомогу дитині, апеляційний суд зазначає, що відповідач є особою працездатного віку. Останнім не доведено існування будь-яких обмежень через стан здоров»я до працевлаштування. Крім того, відповідач працює.

За наведених обставин суд обгрунтовано визначив розмір аліментів в щомісячній сумі 900 грн.

Оскаржуване рішення постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для його зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.259,268,367,368,374,375,381-384ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складено 24.01.2019 року.