Справа № 463/4173/19 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/811/2164/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Матяш С.І.

за участю: представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Сірого А.В.,

третьої особи ОСОБА_2 ,

представника апелянта ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 28 травня 2019 року про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в:

в травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову, яка подана до подання позову, в якій просила заборонити ОСОБА_3 , ОСОБА_5 або іншим юридичним та/або фізичним особам на замовлення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 проводити роботи, в т.ч. виконання робіт по демонтажу будь-яких об`єктів, чи будівельні роботи із встановлення паркану на межі між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , чи фактичного встановлення меж між вказаними земельними ділянками у будь-який інший спосіб до вирішення по суті судової справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування, з часу оформлення, державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого Львівським міським управлінням земельних ресурсів 18.04.2007 та державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданого Львівським міським управлінням земельних ресурсів 23.11.2007 щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 кадастровий № НОМЕР_3 - набрання законної сили судовим рішенням.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28 травня 2019 року заяву про застосування заходів забезпечення позову задоволено.

Заборонено ОСОБА_3 , ОСОБА_5 або іншим юридичним та/або фізичним особам на замовлення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 проводити роботи по демонтажу елементів огорожі, чи будівельні роботи із встановлення паркану на межі між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування, з часу оформлення, державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого Львівським міським управлінням земельних ресурсів 18.04.2007 та державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданого Львівським міським управлінням земельних ресурсів 23.11.2007 щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 кадастровий № НОМЕР_3 .

Ухвалу суду оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана ухвала була постановлена з неповним з`ясуванням усіх обставин по справі та з порушенням норм та процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції не досліджено всі фактичні обставини та докази по справі, не взято до уваги доповнення (уточнення) до заяви про забезпечення позову, що були нею поданні, оскільки суд першої інстанції її заяву задоволив повністю, однак з мотивувальної та резолютивної частини ухвали вбачається, що її заява задоволена частково, оскільки не враховано уточнень до вказаної заяви. Враховуючи наведене, просить змінити ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 28 травня2019 р. та доповнити із зазначенням про заборону ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , або іншим будь-яким юридичним та/або фізичним особам на замовлення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_1 до вирішення по суті судової справи за моїм позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування, з час оформлення, державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого Львівським міським управлінням земельних ресурсів 18.04.2007 та державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданого Львівським міським управлінням земельних ресурсів 23.11.2007 щодо земельне ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий № НОМЕР_3 - набрання законної сил судовим рішенням. В решті ухвалу залишити без змін.

Апелянт ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з неповним з`ясуванням усіх обставин справи та не дослідженням усіх належних та допустимих доказів у справі. Зазначає, що заявник не подав до суду першої інстанції жодних допустимих доказів про те, що в разі невжиття заходів забезпечення позову, може утруднити виконання рішення суду в даній справі, або того, що таке зробить неможливим його виконання. Покликається на те, що твердження суду першої інстанції, про те, що позивач є співвласником земельної ділянки на АДРЕСА_2 , не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутній правовстановлюючий документ, який засвідчує, що позивач є співвласником земельної ділянки на АДРЕСА_2 . Більше того не існує взагалі права власності на земельну ділянку на АДРЕСА_2 , так як ця земельна ділянка є неприватизованою. Враховуючи зазначене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову та ухвалити нове судове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою суду першої інстанції та стягнути з ОСОБА_1 в її користь судовий збір за подання апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сірий А.В. та третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 підтримали, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 заперечили та просили ухвалу суду першої інстанції змінити та доповнити зазначенням про заборону ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , або іншим будь-яким юридичним та/або фізичним особам на замовлення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 проводити будь-які будівельні роботи на земельній ділянці по АДРЕСА_1 до вирішення по суті судової справи за моїм позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування, з час оформлення, державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого Львівським міським управлінням земельних ресурсів 18.04.2007 та державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 виданого Львівським міським управлінням земельних ресурсів 23.11.2007 щодо земельне ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий № НОМЕР_3 - набрання законної сил судовим рішенням. В решті ухвалу залишити без змін.

Представник ОСОБА_3 адвокат Масляний Ю.А. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечив, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 підтримав та просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою заходи забезпечення позову скасувати.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином (а.с. 114-120), а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливе розгляд справи проводити у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існує реальна загроза порушення прав позивача у випадку невжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення та в забезпечення позову до вирішення судового спору слід застосувати заходи забезпечення позову у виді заборони ОСОБА_3 , ОСОБА_5 або іншим юридичним та/або фізичним особам на замовлення ОСОБА_3 , ОСОБА_5 проводити роботи, в тому числі виконання робіт по демонтажу будь-яких об`єктів, чи будівельні роботи із встановлення паркану на межі між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 , чи фактичного встановлення меж між вказаними земельними ділянками у будь-який інший спосіб, оскільки такий буде належним, співмірним та відповідатиме описаним обставинам справи, а невжиття такого заходу може дійсно істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист. При цьому суд першої інстанції вважав, що такий спосіб забезпечення позову не порушить права відповідачів, оскільки вони не позбавлені можливості у судовому порядку захистити свої права на відновлення межі земельної ділянки відповідно до правовстановлюючих документів, а окрім того, з цих же підстав вказане забезпечення позову не може заподіяти збитків відповідачам, а тому підстав на даний час для зустрічного забезпечення не має.

Колегія суддів, з таким висновком суду першої інстанції погоджується у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила, що у випадку невжиття вказаних нею заходів забезпечення позову відповідач може здійснити будь-які дії, які ускладнять чи унеможливлять виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Матеріали справи свідчать, що предметом розгляду у справі є спір про право власності на земельні ділянки по АДРЕСА_3 .

У заяві ОСОБА_1 зазначала, що виконання робіт по демонтажу будь-яких об`єктів, чи будівельні роботи із встановлення паркану на межі між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 , чи фактичного встановлення меж між вказаними земельними ділянками у будь-який інший спосіб, а невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апелянта ОСОБА_6 щодо неповного з`ясування судом обставин по справі є безпідставні та спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що судом, із врахуванням предмету позову, співмірності заходів забезпечення позову із вимогами, які позивач мав намір заявити, було розглянуто заяву про забезпечення позову та обрано вид забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти певні дії.

Доводи апелянта ОСОБА_3 щодо неповного з`ясуванням судом усіх обставин справи, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Покликання апелянта щодо не вирішення судом зустрічного забезпечення позову є безпідставні, оскільки судом зазначено, що такий спосіб забезпечення позову не порушує права відповідачів, які не позбавлені можливості у судовому порядку захистити свої права на відновлення межі земельної ділянки відповідно до правовстановлюючих документів. Оскільки, таким забезпеченням збитки відповідачам не можуть бути завдані, у зв`язку з чим відсутні підстави для вжиття зустрічного забезпечення.

Покликання апелянта на те, що суд першої інстанції невірно зазначив те, що «позивач є співвласником земельної ділянки на АДРЕСА_2 , оскільки в матеріалах справи відсутній правовстановлюючий документ, який засвідчує, що позивач є співвласником земельної ділянки на АДРЕСА_2 », є необгрунтовані і спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що судом 18 червня 2019р. було винесено Ухвалу про виправлення описки, із зазначенням того, що позивач звернулась в суд не як власник, а як землекористувач.

Доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04.09.2019 року.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

Н.О. Шеремета