Справа №485/1356/19
Провадження № 2-з/485/9/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

03 вересня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

установив:

02 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, загальною вартістю 8000000 грн., посилаючись на неможливість вирішення спору у добровільному порядку.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на спірне майно на: житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , площею 0,0499га кадастровий № НОМЕР_1 ; квартиру по АДРЕСА_2 ; земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області площами 0,1га кадастрові №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та площею 2,9714 кадастровий № НОМЕР_8 , яка мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову надасть можливість відповідачу ОСОБА_2 розпорядитися нерухомим майном на власний розсуд, що призведе до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заяву розглянуто згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, без повідомлення учасників процесу.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно ч.3. ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкту нерухомого майна, та копії державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 07 лютого 2007 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24 жовтня 2006 року, за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на: житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами; житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , площею 0,0499га кадастровий № НОМЕР_1 ; земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області площами 0,1га кадастрові №№ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 та площею 2,9714 кадастровий № НОМЕР_8 .

Доказів щодо прав власності на решту спільного майна, позивачкою до заяви не долучено. За таких обставин, суд позбавлений можливості визначити належність вказаного майна сторонам.

Суд встановив, що заявлений позивачкою вид заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на майно передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення у разі відчуження відповідачем вказаного майна на користь третіх осіб.

Крім того, предметом позову є визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на його частку, отже спірним є не все перераховане майно, а лише частина, на яку позивачка просить визнати право власності, отже відсутні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно. У даному випадку суд вбачає підстави для накладення арешту лише на 1/2 частину майна.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи надані докази, які підтверджують факт перебування позивача та відповідача у шлюбі з 28 червня 1980 року по 04 січня 2019 року, реєстрацію нерухомого майна за відповідачем, а також виходячи з предмету позову ОСОБА_1 , беручи до уваги, що ОСОБА_2 , як власник майна, може вжити заходів до відчуження спірного майна, що істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, а також відсутність доказів права власності на частину спірного майна, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення доказів підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.150,153, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/2 частину майна, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження, а саме на:

- житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 32276652;

- житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37593769;

- земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1 , площею 0,0499га кадастровий № НОМЕР_1 , право власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 07 лютого 2007 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24 жовтня 2006 року;

- земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Червонодолинської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області:

площею 0,1га, кадастровий № НОМЕР_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257;

площею 0,1га, кадастровий № НОМЕР_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257;

площею 0,1га кадастровий № НОМЕР_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257;

площею 2,9714га, кадастровий № НОМЕР_8 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257;

площею 0,1га кадастровий № НОМЕР_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257;

площею 0,1га кадастровий № НОМЕР_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257;

площею 0,1га кадастровий № НОМЕР_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 257.

В задоволенні заяви про накладення арешту на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 та квартири по АДРЕСА_2 -відмовити.

Копії даної ухвали направити сторонам для відома та відповідним державним органам для виконання.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Дата складення ухвали 03.09.2019 року.

Суддя