Справа № 302/1157/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

09 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатської апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря - Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Міжгірського районного суду від 26 вересня 2018 року (головуючий суддя Кривка В.П.) у справі за скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана Павла Івановича, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана П.І.

Скаргу мотивовано тим, що рішенням Міжгірського районного суду від 26.01.2016 у справі №302/1157/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 110979,22 грн. та судові витрати в сумі 1664, 69 грн.

За цим рішенням 05.04.2016 Міжгірським районним судом видано виконавчий лист щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у якому зазначено строк пред'явлення до виконання до 06.04.2017.

Вказували, що постанови приватного виконавця від 03.09.2018 про відкриття виконавчих проваджень, а також постанови про арешт майна боржників у рамках виконавчих проваджень № 57127097 та № 57127403 є незаконними, оскільки такі винесено після спливу строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Також зазначали, що боржники судове рішення не виконували, підстави для переривання строку відсутні, стягувач із заявою про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання - не звертався.

Просили визнати незаконними та скасувати чотири постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана П.І. від 03.09.2018 про відкриття виконавчих проваджень та про арешт майна боржників у рамках виконавчих проваджень ВП № 57127097 та ВП 57127403.

Ухвалою Міжгірського районного суду від 26.09.2018 у задоволенні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовлено.

На таку ухвалу подали апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати ухвалу місцевого суду та задовольнити їхню скаргу на дії приватного виконавця.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що, на їх погляд, передбачений пунктом 2 частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 N 606-XIV (чинного на момент видачі виконавчого листа) річний строк пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого 05.04.2016 Міжгірським районним судом - закінчився 06.04.2017; даний виконавчий лист пред'явлено до виконання у вересні 2018 року; на вказані правовідносини не поширюється дія Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (набрав чинності 05.10.2016).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до апеляційного суду заяву, в якій просили розглянути скаргу без їх участі. Скаргу підтримали та просили задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана П.І., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Міжгірського районного суду від 26.01.2018 у справі №302/1157/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 110979,22 грн. та судові витрати в сумі 1664,69 грн. (а.с.169-170). В апеляційному порядку таке рішення не оскаржувалось, а отже набрало законної сили 06.02.2016.

На підставі цього рішення суду 05.04.2016 Міжгірським районним судом видано виконавчий лист №302/1157/15-ц, у якому зазначено строк пред'явлення до виконання до 06.04.2017. Постановами приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохана Павла Івановича від 03.09.2018 було відкрито виконавчі провадження ВП № 57127430 щодо боржника ОСОБА_1 (а.с.190), ВП 57127097 щодо боржника ОСОБА_2 (а.с.191), а також постановами від 03.09.2018 було накладено арешт на майно божників (а.с.189, 192).

Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.99 N 606-XIV (в редакції, що діяла на час видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

До закінчення строку пред'явлення виконавчого листа №302/1157/15-ц до виконання (до 06.04.2017) - 05.10.2016 набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон від 02.06.2016 № 1404-VIII), згідно зі статтею 12 якого виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені Законом від 02.06.2016 № 1404-VIII.

На момент набрання чинності Законом від 02.06.2016 № 1404-VIII, строк пред'явлення виконавчого листа, виданого 05.04.2016 Міжгірським районним судом №302/1157/15-ц - не закінчився.

Відтак дія Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII поширюється на правовідносини у даній справі, оскільки виконавчий документ видано, і відповідні правовідносини не закінчились до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, положення пункту 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону від 02.06.2016 N 1404-VIII розповсюджують свою дію на виконавчі документи, строк виконання за якими не сплив на час набрання чинності зазначеним законодавчим актом.

Тобто, виконавчий лист, виданий Міжгірським районним судом 05.04.2016, може бути пред'явлений до примусового виконання протягом трьох років, до 06.04.2019.

Доводи скаржників про те, що дія Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII не поширюється на спірні правовідносини - є помилковими та здійснені внаслідок власного хибного тлумачення вказаних вище норм чинного законодавства, що не може бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Міжгірського районного суду від 26 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 квітня 2019 року.

Головуюча: Судді: