Провадження №2/263/360/2019
25 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Шатілової Л.Г., при секретарі Дзигім К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Представник позивача у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність суду не надали.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів та ухвалити заочне рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
У відповідності до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
На підставі п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, утриманням, завдатком.
Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Частиною 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Таким чином, судом встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі. Відповідач ОСОБА_1, всупереч умов кредитного договору не здійснює своєчасних платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
З огляду на той факт, що відповідачем порушені умови кредитного договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та позов задовольняє.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню у дольовому порядку витрати по стягненню судового збору в розмірі 1762,00 гривні, по 881,00 гривні з кожного.
На підставі ст.ст. 526, 543, 546, 610, 612, 614, 615, 651, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 гривні, по 881,00 гривні з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.Г. Шатілова