Постанова

Іменем України

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 569/17477/16-ц

провадження № 61-28203св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

особа дії чи бездіяльність якої оскаржується - Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області в складі колегії суддів: Григоренка М. П., Гордійчук С. О., Шимківа С. С. від 06 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення посадових осіб Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - Рівненський МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області).

Скарга мотивована тим, що 30 вересня 2015 року Рівненським міським судом Рівненської області було видано виконавчий лист на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/1973/15-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») заборгованості за кредитним договором у сумі 868 856,88 грн. За цим виконавчим листом 04 жовтня 2016 року Рівненським МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області було відкрито виконавче провадження № 52479859 відносно боржника ОСОБА_1 , але примусового стягнення з боржника ДВС не проводилось. У листопаді 2016 року ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором була повністю погашена добровільно. У зв`язку із чим, 17 листопада 2016 року банком було подано до ДВС заяву, якою повідомлялось про відсутність боргів ОСОБА_1 перед ПАТ «Укрсоцбанком». 28 листопада 2016 року державним виконавцем Рівненського МВ ДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку із сплатою боржником заборгованості в повному обсязі.

Однак, 29 листопада 2016 року державним виконавцем Рівненського МВ ДВС Кондратюком І. М. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 53005459 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 87 251,08 грн.

Посилаючись на те, що він добровільно виконав рішення суду і при цьому державний виконавець не провів будь-яких примусових виконавчих дій, тому виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій з нього стягуватися не повинні, просив поновити строк подачі скарги на постанову державного виконавця Рівненського МВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області; скасувати постанову державного виконавця Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 29 листопада 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 53005459 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 87 251,08 грн.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2017 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подачі скарги на рішення державного виконавця Рівненського МВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області задоволено.

Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення посадових осіб Рівненського МВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області задоволено.

Постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №53005459) від 29 листопада 2016 року, винесену старшим державним виконавцем Рівненського МВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області Кондратюком І. М. про стягнення з ОСОБА_1 87 251,08 грн виконавчого збору, скасовано.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що постанова державного виконавця Рівненського МВ ДВС Кондратюка І. М. від 29 листопада 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 53005459 про стягнення виконавчого збору є незаконною, оскільки будь-які примусові дії з виконання виконавчого листа № 569/1973/15-ц, виданого 30 вересня 2016 року Рівненським міським судом Рівненської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 868 856,88 грн, державним виконавцем не здійснювались, а вказаний борг було погашено боржниками в добровільному порядку.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року апеляційну скаргу Рівненського МВ ДВС ГТУЮ в Рівненській області задоволено. Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2017 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», тому постанова державного виконавця Рівненського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області від 29 листопада 2016 року про відкриття виконавчого провадження № 53005459 про стягнення виконавчого збору є законною, у зв`язку із чим скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця з приводу винесення цієї постанови є безпідставною і задоволенню не підлягає.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У травні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не надав належної оцінки доводам заявника в контексті необхідності застосування норм пунктів 2 та 9 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 1403-VIII від 02 червня 2016 року), якими заявник обґрунтовував свої вимоги скарги. Натомість апеляційний суд при аналізі дій державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору досліджував їх відповідність нормам Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка на час вчинення таких дій державним виконавцем втратила чинність у зв`язку із прийняттям та набуттям чинності Закону № 1403-VIII від 02 червня 2016 року.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 червня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 569/17477/16-ц з Рівненського міського суду Рівненської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Указана справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 серпня 2019 року вказану справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що постановою старшого державного виконавця Рівненського МВ ДВС Шупік К. В. від 04 жовтня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 52479859 з виконання виконавчого листа № 569/1973/15-ц, виданого 30 вересня 2016 року Рівненським міським судом Рівненської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту в сумі 868 56,88 грн та встановлено останньому строк для добровільного виконання рішення суду до 10 жовтня 2016 року.

Згідно виданої ПАТ «Укрсоцбанк» довідки від 29 листопада 2016 року, ОСОБА_1 24 листопада 2016 року погасив заборгованість у повному обсязі, яку він мав здійснити відповідно до виконавчого листа № 569/1973/15-ц.

28 листопада 2016 року державним виконавцем Рівненського МВ ДВС Кондратюком І. М. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі сплатою боржником заборгованості в повному обсязі, а 29 листопада 2016 року - постанову про відкриття виконавчого провадження № 53005459 про стягнення з боржника виконавчого збору.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, був визначений у розділі VII ЦПК України 2004 року (у редакції, чинній на час звернення зі скаргою до суду).

ЦПК України 2004 року передбачав, що скарги сторони виконавчого провадження щодо виконання судових рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, має розглядати суд, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто той суд, що видав виконавчий документ (стаття 383; частина друга статті 384).

Аналогічні положення передбачені у розділі VII ЦПК України 2017 року у редакції Закону № 2147-VIII.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України у редакції, чинній на час звернення зі скаргою до суду, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Аналогічний за змістом припис закріплений у частині першій статті 287 КАС України 2017 року у редакції Закону № 2147-VIII.

Крім порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідний порядок також встановлений Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), що був чинним на час прийняття оскарженої постанови державного виконавця про стягнення із боржника виконавчого збору.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини другої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, Закон № 1404-VIII встановив спеціальний порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби щодо стягнення виконавчого збору, згідно з яким відповідні спори належать до юрисдикції адміністративних судів, їх слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Такий висновок у подібних правовідносинах зробила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гц18) і № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження 14-639цс18), від 12 червня 2019 року у справі № 370/1547/17 (провадження № 14-223цс19).

З огляду на вказане, оскільки заявник звернувся до суду щодо неправомірних, на його думку, дій і рішення державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, цей спір має розглянути суд адміністративної юрисдикції.

Указане залишилося поза увагою судів, які, не дослідивши питання юрисдикційності спору, помилково розглянули справу в порядку цивільного судочинства, чим порушили норми процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У частинах першій і другій статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 і 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19?22 ЦПК України, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

З огляду на вказане колегія суддів вважає за необхідне закрити провадження у справі, оскільки цей спір не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства. При цьому заявнику слід роз`яснити його право на судовий захист у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 400, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 06 квітня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення посадових осіб Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що його скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська
Судді С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

В. М. Коротун

В. П. Курило