Ухвала

18 січня 2019 року

місто Київ

справа № 326/81/15

провадження № 61-837ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 05 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Приморська державна нотаріальна контора Запорізької області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Літенко Людмила Володимирівна, ОСОБА_5, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

І. ОСОБА_1 27 вересня 2018 року із застосуванням засобів поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною на зазначені судові рішення.

ІІ. Подана касаційна скарга не підлягає прийняттю Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду до розгляду, оскільки заявником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи на підтвердження сплати судового збору.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року. З 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до зазначеного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Сума судового збору за подачу позовної заяви у цій справі становить 0, 2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України

«Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 01 січня 2015 року, тобто 1 218, 00 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Аналіз змісту оскаржуваних судових рішень свідчить, що заявнику необхідно оплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 487, 20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

III. Заявником у порушення пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України не сформульовано клопотання - процесуальну вимогу касаційної скарги, що має відповідати статті 409 ЦПК України стосовно повноваження суду касаційної інстанції.

Заявник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 05 грудня 2018 року. Постановою суду апеляційної інстанції залишено без змін рішення Приморського районного суду Запорізької області від 06 червня 2018 року, вимоги про скасування якого заявник не заявив. Проте, заявник просить скасувати рішення Приморського районного суду Запорізької області від 11 грудня 2013 року у іншій цивільній справі. З урахуванням наведеного, заявнику необхідно уточнити процесуальну вимогу касаційної скарги, викласти її відповідно до вимог статей 392, 409 ЦПК України.

IV. Крім того, заявником на виконання вимог пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, не зазначено його реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) (за його наявності) або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

V. Заявником, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року № 2 початком роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У пункті 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Втім, заявником у порушення зазначених правил 27 грудня 2018 року адресовано цю касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 05 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Приморська державна нотаріальна контора Запорізької області, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Літенко Людмила Володимирівна, ОСОБА_5, про визнання заповіту недійсним залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 18 лютого 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний