Справа № 539/4622/18
Провадження № 2/539/232/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Лубни

Лубенським міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Грузман Т.В., з участю: секретаря - Джадан І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що відповідно до підписаної відповідачем ОСОБА_1 заяви б/н від 28.03.2008 року остання отримала кредит в розмірі 4400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Разом з тим, відповідач належним чином не виконує зобовязання та заборгованість за договором не погашає. Станом на 13.11.2018 року відповідач має заборгованість за кредитом на суму 11 096,53 грн., яка складається з наступного: 5 460,18 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом; 4 869,85 грн. нарахованої пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 516,50 грн. штраф (процентна складова).

У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає суд розгляд справи провести за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.37).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. Подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги винає частково, прохає врахувати часткове погашення нею кредитної заборгованості, на підтвердження чого надала 5 банківських квитанцій.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав.

Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 уклали між собою кредитний договір без номеру від 28.02.2008 року про надання кредиту шляхом встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з умовою сплати відсотків за користування кредитом в розмірі 1,9% на місяць на суму залишку заборгованості. Відповідно до тарифів обслуговування по кредитним картам «Универсальная, 55 дней льготного периода» погашення по кредиту проводиться до 25 числа місяця, наступного за звітним. /а.с.11, 12, 28-29/

Відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку разом з «Умовами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення.

Відповідач порушила умови кредитного договору, покладені на неї обовязки щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків належним чином не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості.

Однак, суд не погоджується з сумою заборгованості, нарахованою банком.

Так, з розрахунку заборгованості за договором б/н від 28.03.2008 року, який наданий позивачем, вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої станом на 13.11.2018 року становить 11 096,53 грн. і складається з: 5 460,18 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом; 4 869,85 грн. нарахованої пені; а також штрафи відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина) та 516,50 грн. штраф (процентна складова) (а.с.5-8).

Суд приймає до уваги квитанції надані відповідачем ОСОБА_1 від 23.11.2018 року та від 27.12.2018 року, згідно яких боржником частково, в розмірі 1000 гривень, погашено нараховану кредитну заборгованість.

Водночас, суд відхиляє клопотання відповідача в частині зменшення суми заборгованості на суму платежів згідно квитанцій від 25 жовтня 2018 року (500 грн.), 27 вересня 2018 року (370 грн.), 31 серпня 2018 року (350 грн.), оскільки з наданого банком розрахунку вбачається, що вказані платежі враховані при обчисленні загальної суми заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин, суд вважає, що клопотання відповідача про зменшення загальної суми заборгованості підлягає задоволенню частково, а саме, сума заборгованості підлягає зменшенню на 1000 гривень.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується таким.

Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до тарифів обслуговування по кредитним картам «Универсальная, 55 дней льготного периода» За несвоєчасне погашення кредиту та/чи процентів встановлена відповідальність: 1) пеня, що дорівнює базовій процентній ставці по договору/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; 2) пеня, що дорівнює 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. /а.с.12/

Крім того, відповідно до п.1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості. /а.с.12, 13-27/

Тобто, в даному випадку сплата пені та штрафу передбачені за несвоєчасне здійснення платежів за кредитним договором.

Оскільки штраф і пеня, передбачені умовами кредитного договору є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року по справі № 755/11168/14-ц.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 250,00 грн. штрафу (фіксована частина), 516 грн. 50 коп. штрафу (процентної складової) задоволенню не підлягають.

Сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.526, 610, 629, 1048-1049, 1054 ЦК України, ст.ст.4-13, 141, 174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 354, ст. 61 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 9 330 (девять тисяч триста тридцять) гривень 03 копійки за кредитним договором № б/н від 28.03.2008 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1481 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят одна) 50 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Т.В.Грузман