Єдиний унікальний номер 243/7153/18 Номер провадження 22-ц/804/202/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Соломахи Л.І.,

суддів: Космачевської Т.В., Мальованого Ю.М.

за участю:

секретаря судового засідання Розпутько Я.О.

представника позивача Удовиченка О.В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 243/7153/18 за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2018 року у складі судді Гончарової А.О.,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2018 року Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі" (далі - АТ "ДТЕК Донецькі електромережі") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, не обліковану приладом обліку.

Зазначало, що між АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" та ОСОБА_3 існують фактичні договірні відносини щодо постачання електричної енергії на об'єкт відповідача за адресою: АДРЕСА_1. На ім'я відповідача позивачем відкрито особовий рахунок НОМЕР_1.

Під час перевірки 06 жовтня 2016 року об'єкту споживача, який розташований за вказаною адресою, представниками енергопостачальника виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільне підключення електроустановок (токоприймачів) до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника, з порушенням схеми обліку, про що складено акт № 208910, за яким споживачу ОСОБА_3 відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 року, нарахована вартість не облікованої електричної енергії у сумі 26 542,29 грн.

Посилаючись, що до теперішнього часу вартість не облікованої електричної енергії не сплачена, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" заборгованість за електричну енергію, не враховану приладом обліку, у сумі 26 542,29 грн. та судовий збір у сумі 1 762,00 грн. (а.с. 2 - 3).

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" заборгованість за електричну енергію, не обліковану приладом обліку, у розмірі 26 542,29 грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що факт порушення споживачем ОСОБА_3 Правил користування електричною енергією для населення підтверджується актом про порушення № 208910 від 06.10.2016 року. Комісія Слов'янського РЕМ 07 жовтня 2016 року прийняла рішення про його відповідність нормам п. 53 Правил користування електричною енергією для населення та визначила вартість недорахованої електричної енергії згідно з п. 3.1.5 Методики у сумі 26 542,29 грн. У разі виявлення самовільного підключення встановлення особи, яка здійснила таке підключення, правового значення для настання відповідальності не має, оскільки електрична енергія використовувалася споживачем і саме на нього покладено відповідальність за порушення Правил користування електричною енергією (а.с. 83 - 87).

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач ОСОБА_3 в апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, а також на неналежну оцінку доказів у справі, просить скасувати рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2018 року та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що акт про порушення № 208910 не є належним доказом, оскільки складений з грубим порушенням вимог цивільного законодавства.

Крім того, вона у відповідності до вимог ст. 614 ЦК України довела, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання та повністю довела відсутність її вини у порушенні Правил користування електричною енергією, що судом до уваги не прийнято.

Задовольняючи позовні вимоги, суд послався на Закон України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 року та Правила користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. Проте зазначені нормативні акти, які передбачали відповідальність споживача, втратили чинність на підставі Закону № 2019-VIII від 13.04.2017 року та постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року № 502, тобто застосовані судом до спірних правовідносин в порушення ст. 5 ЦК України.

Посилаючись на частину 3 ст. 3 ЦПК України, суд зробив висновок, який повністю суперечить вимогам цієї норми закону, оскільки на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, тобто на 24 жовтня 2018 року, вже діяв Закон № 2019-VIII від 13.04.2017 року, яким взагалі не передбачена відповідальність за порушення зазначені в позовній заяві позивача, що свідчить про неправильне тлумачення судом законодавства (а.с. 94 - 95).

Позивачем АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" копія апеляційної скаргиотримана 29 листопада 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 113).

Письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 позивачем АТ "ДТЕК Донецькі електромережі"не надано.

Відповідно до частини 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засіданні апеляційного суду 16 січня 2019 року з'явилися представник позивача АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" Удовиченко О.В., який діє на підставі довіреності юридичної особи від 23.05.2018 року (а.с. 129), та представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_2, який діє на підставі ордера серії ДН № 048507 від 26.12.2018 року (а.с. 131).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи 16 січня 2019 року повідомлена 26 грудня 2018 року апеляційним судом при відкладенні розгляду справи під особистий підпис (а.с. 135). Відповідач апеляційний суд про причини неявки у судове засідання не повідомила і відповідно до частини 3 ст. 131 ЦПК України вважається, що вона не з'явилася у судове засідання без поважних причин.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_3, явка якої у судове засідання обов'язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Крім того, у судове засідання з'явився представник відповідача - адвокат ОСОБА_2, тобто відповідач забезпечена професійною правничою допомогою.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги відповідача підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" Удовиченко О.В. проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд першої інстанції правильно встановив, що правовідносини, які виникли між сторонами, на час виникнення спірних правовідносин регулювалися ст. 714 ЦК України, ст. ст. 26, 27 Закону України від 16.10.1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року (з наступними змінами та доповненнями, які діяли на час виникнення спірних правовідносин та втратили чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2018 року № 502), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 (зареєстрована у Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за №782/12656), із змінами і доповненнями, внесеними постановою НКРЕ України від 14.10.2010 року № 1338).

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 16.10.1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Відповідач ОСОБА_3 визнає той факт, що вона є споживачем електричної енергії за об'єктом, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Вона є власником ? частки цієї квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину від 07.10.2006 року (а.с. 17). Ще ? частка квартири належить її брату, який помер у 2007 році.

На ім'я споживача ОСОБА_3 за цією адресою АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 (а.с. 7 - 8), що підтверджує наявність між сторонами фактичних договірних правовідносин з постачання електричної енергії на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до статей 26, 27 Закону України від 16.10.1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику" споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Порушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Згідно із Законом України від 13.04.2017 року № 2019-VIII "Про ринок електричної енергії" Закон України від 16.10.1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику" з 11 червня 2017 року втратив чинність, крім визначення термінів "енергогенеруючі компанії", "енергопостачальники", "оптовий ринок електричної енергії України", "учасники оптового ринку електричної енергії України", "граничні показники", "поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового ринку електричної енергії", "алгоритм оптового ринку електричної енергії", "оптове постачання електричної енергії", "уповноважений банк", передбачених статтею 1, абзаців першого і другого частини другої статті 12, статей 15, 151, 17, які втрачають чинність з дати початку дії нового ринку електричної енергії - з 1 липня 2019 року.

Відповідно до ст. 77 Закону України від 13.04.2017 року № 2019-VIII "Про ринок електричної енергії", який набрав чинності з 11 червня 2017 року, учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

Оскільки порушенням відповідачем Правил користування електричною енергією було виявлено 06 жовтня 2016 року, тобто до набрання чинності Законом України від 13.04.2017 року № 2019-VIII "Про ринок електричної енергії", суд першої інстанції дійшов вірного висновку про застосування до спірних правовідносин Закону України від 16.10.1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику", який діяв на час виявлення порушення Правил користування електричною енергією.

Відповідно до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року (з наступними змінами та доповненнями, які діяли на час виникнення спірних правовідносин) (далі ПКЕЕН), енергопостачальник має право: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об'єкта для обстеження засобу обліку, електроустановок та електропроводки.

Відповідно до п. 48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку.

Відповідно до п. 53 ПКЕЕН (в редакції постанов Кабінету Міністрів України від 17.07.2009 року № 731 та від 23.08.2016 року № 591) у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії.

Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.

У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Якщо між побутовим споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження засобів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.

Згідно акту про порушення ПКЕЕН № 208910 від 06.10.2016 року представниками Слов'янського РЕМ ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, за участю споживача (уповноваженої ним особи) ОСОБА_8 під час перевірки встановлено, що споживач ОСОБА_3 при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1, порушила Правила користування електричною енергією для населення, а саме, самовільне підключення електроустановок (токоприймачів) до електромережі іншого споживача (підприємства КП "Сервіскомуненерго") з порушенням схеми обліку: підключення фазного та нульового дроту поза приладом обліку для живлення токоприймачів (освітлення зали, безоблікова розетка у залі). При вимкненні запобіжників, які встановлені після приладу обліку, та включенні напруги в розетку (пилосос), включенні лампи освітлення, електроприлади працюють, електрична енергія приладом обліку не обліковується. Точка самовільного підключення знаходиться у щитовій приблизно у 3-х метрах від приладу обліку. Виявити це порушення під час проведення контрольного огляду приладу обліку представники енергопостачальника можливості не мали (а.с. 19 - 20).

Згідно п. 1 ПКЕЕН самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

Згідно акту про порушення № 208910 від 06.10.2016 року об'єкт споживача ОСОБА_3 самовільно підключено до електромережі іншого споживача з порушенням схеми обліку, а саме, підключення фазного та нульового дроту поза приладом обліку для живлення токоприймачів - освітлення та розетки у залі квартири.

Згідно п. 9 ПКЕЕН споживання електричної енергії без засобів обліку не допускається, крім випадків передбачених цими Правилами.

Тобто, акт про порушення № 208910 від 06.10.2016 року підтверджує факт порушення споживачем ОСОБА_3 Правил користування електричною енергією для населення, а саме, споживання електричної енергії без засобів обліку.

Обставини зазначені в акті підтверджуються службовою запискою електромонтерів ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 від 06.10.2016 року на ім'я начальника Слов'янського РЕМ Колесника В.В., згідно якої під час проведення перевірки було встановлено, що при вимкнутих запобіжниках, які встановлені після приладу обліку, є освітлення у кімнаті; при огляді внутрішньодомової електропроводки за допомогою індикатора прихованої електропроводки "Дятел Е 121" виявлена безоблікова розетка у тій же кімнаті. При включенні у розетку навантаження (пилосос) та освітлення диск електролічильника не обертається, електричні прилади працюють. Під час детального огляду міжповерхової електрощитової виявлена точка підключення. Фазний та нульовий проводи без облікової кімнати підключені в електрощитовій до ввідних дооблікових проводів (фазному та нульовому) квартири 135 (а.с. 16).

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_3 про те, що акт про порушення №208910 від 06.10.2016 року не є належним доказом, оскільки складений з грубим порушенням діючого законодавства, є необгрунтованими.

Акт про порушення № 208910 від 06.10.2016 року має три підписи представників енергопостачальника (а.с. 19 - 20), тобто відповідно до п. 53 ПКЕЕН акт вважається дійсним.

Крім того, акт підписаний повнолітнім сином відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_8, який знаходився у квартирі під час перевірки та в акті зазначив, що з актом ознайомлений та з порушенням згодний (а.с. 19 - 20).

Доводи відповідача про те, що акт не підписано особисто нею, не спростовують висновки суду, оскільки відповідно до п. 53 Правил (абзац перший пункту 53 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 р. № 591, який набрав чинності з 10.09.2016 року) у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Тобто, починаючи з 10 вересня 2016 року проведення перевірки можливо і у відсутність споживача, за участю її представника, зокрема, особи, яка має право користуватися цим об'єктом споживача.

Акт про порушення № 208910 від 06.10.2016 року підписаний повнолітнім сином споживача - ОСОБА_8, який є членом сім'ї ОСОБА_3 та якому вона дозволила користуватися цією квартирою, передавши ключі від квартири.

Зазначений акт про порушення № 208910 від 06.10.2016 року вже був предметом судового розгляду. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08 вересня 2017 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 14 листопада 2017 року, у справі № 234/15620/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" про визнання незаконним та скасування протоколу засідання комісії щодо розгляду акту про порушення правил користування електричною енергією для населення, суди обох інстанцій встановили, що акт про порушення № 208910 від 06.10.2016 року представниками ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" складено у відповідності до п. 53 ПКЕЕН (а.с. 64 - 69, а.с. 70 - 74).

Відповідно до частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доводи відповідача про те, що в акті не зазначені посвідчення представників ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", що в акті зазначено, що він складений трьома електромонтерами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в той час як у змінному завданні на перевірку ОСОБА_7 зазначена як бригадир, не впливають на висновки суду. Як вбачається зі змінного завдання рейдовій бригаді від 06 жовтня 2016 року № 1808 в ньому професії ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 взагалі не зазначені, зазначено лише, що ОСОБА_7 є бригадиром, а ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - членами бригади (а.с. 9), тобто відомості щодо складу бригади у змінному завданні та в акті про порушення не є суперечливим. Крім того, неправильне зазначення професії одного із членів бригади не впливає на склад правопорушення.

Згідно Статуту АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" в редакції, яка затверджена річними загальними зборами акціонерів ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" 20.04.2018 року, цей Статут є новою редакцією Статуту ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго". Товариство є юридичнорю особою з новим найменуванням, у результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту, які пов'язані з набранням чинності Законом України "Про акціонерні товариства". Товариство є правонаступником ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" (а.с. 5).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Надані позивачем АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" на підтвердження факту порушення споживачем ОСОБА_3 Правил користування електричною енергією акт про порушення №208910 від 06.10.2016 року, службова записка електромонтерів ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на ім'я начальника Слов'янського РЕМ від 06.10.2016 року узгоджуються між собою та достовірно підтверджують факт самовільного підключення об'єкту споживача ОСОБА_3, а саме, розетки та освітлення зали у квартирі АДРЕСА_1, до електричної мережі іншого споживача (КП "Сервіскомуненерго") з порушенням схеми обліку.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Будь-яких доказів на спростування акту та службової записки електромонтерів ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 відповідачем ОСОБА_3 суду не надано.

Доводи апеляційної скарги про те, що вона у суді довела відсутність своєї вини у порушенні правил користування електричною енергією, є необґрунтованими. Представник відповідача - адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що відсутність вини відповідача доведена належним виконанням нею зобов'язань по сплаті електричної енергії, яка нею споживалася, відповідно до показань приладу обліку. При цьому адвокат не послався на жодний із конкретних доказів у розумінні ст. 76 ЦПК України, які доводять відсутність вини відповідача у порушенні Правил користування електричною енергією.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що у разі самовільного підключення встановлення особи, яка здійснила таке підключення, для настання відповідальності не має правового значення, оскільки електрична енергія використовувалася споживачем ОСОБА_3 і тому саме вона має відшкодувати вартість спожитої без обліку електричної енергії.

Доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі засідання комісії Слов'янського РЕМ № 41 від 07.10.2016 року не зазначено про причетність ОСОБА_3 до порушення Правил користування електричною енергією, також є необґрунтованими, оскільки в протоколі зазначено ім'я споживача - ОСОБА_3 щодо якої розглядався акт про порушення, зазначено порушення - підключення фазного та нульового проводів поза приладом обліку (а.с. 18).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність факту порушення споживачем ОСОБА_3 Правил користування електричною енергією для населення, а відповідно використання нею не облікованої електричної енергії. Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_3 фактично зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до п. 53 ПКЕЕН у разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.

Згідно протоколу засідання комісії Слов'янського РЕМ ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", правонаступником якого є АТ "ДТЕК Донецькі електромережі", від 07.10.2016 року № 41 по розгляду акту про порушення ПКЕЕ для населення № 208910 від 06.10.2016 року комісія дійшла висновку, що акт складено у відповідності з вимогами п. 53 ПКЕЕН, розрахунок вартості недорахованої електроенергії проведено згідно з п. 3.1.5. Методики та вартість необлікованої електроенергії за період з 06.10.2013 року по 06.10.2016 року становить 26 542,29 грн. (а.с. 18). Споживач ОСОБА_3 була присутня на комісії при розгляді акту про порушення, що підтверджується її підписом на протоколі.

Відповідно до п. 3.1 Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН:

1) пошкодження або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕН, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку);

2) пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр електропередавальної організації або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, складеному в порядку, установленому ПКЕЕН, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, установлення індикаторів та передачу на збереження приладів обліку електричної енергії, відповідних пломб та індикаторів;

3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, використання фазозсувного трансформатора тощо (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу (власнику або наймачу об'єкта) приладів обліку, установлених пломб та індикаторів);

4) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) без порушення схеми обліку;

5) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку;

6) самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю енергопостачальника;

7) використання "штучного нуля", що призвело до споживання необлікованої електричної енергії.

У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5 - 7 цього пункту, ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

У споживача ОСОБА_3 виявлено порушення, зазначене у п/п 5 пункту 3.1 Методики, а саме, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку.

Згідно акту про порушення № 208910 від 06.10.2016 року представниками енергопостачальника місце підключення до відповідних мереж було виявлено - підключення було здійснено в електрощитовій у під'їзді будинку до ввідних дооблікових проводів, про що зазначено в акті про порушення як при описі порушення, так і у схемі електропостачання споживача (а.с. 20).

Згідно п. 3.3. Методики якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатацію до дати виявлення порушення не проводилась) чи набуття прав власності на об'єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.

Якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Згідно п. 1 ПКЕЕН контрольний огляд вузла обліку - візуальне обстеження цілісності вузла обліку, цілісності пломб, відбитків тавр та індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного, електричного та/або електромагнітного полів, установлених на ньому відповідно до акта про пломбування, зняття показів засобу обліку та виявлення самовільних підключень поза засобом обліку, виявити які представники електропостачальника мають можливість без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій.

Згідно акту про порушення № 208910 від 06.10.2016 року самовільне підключення було виявлено за допомогою індикатора прихованої електропроводки "Дятел Е 121", двополюсного індикатора "Поиск 1" (а.с. 19 - 20), що підтверджує, що при контрольному огляді приладу обліку виявити самовільне підключення представники постачальника електричної енергії не мали можливості.

Згідно особового рахунку НОМЕР_1, розрахунку збитків за актом (а.с. 7-8, 13-14) технічна перевірка у квартирі споживача ОСОБА_3 протягом останніх трьох років не здійснювалася, а тому перерахунок за спожиту електричну енергію споживачу здійснено на підставі п. 3.1.5 Методики за три роки правильно.

Відповідно до п. 3.5 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5, 6 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії W доб.с.п. (кВт·год) через проводи, якими здійснене самовільне підключення або підключення поза приладом обліку, визначається за формулою (2.7) Методики.

Час використання самовільного підключення протягом доби приймається рівним 8 год.

Відповідно до п. 2.6 Методики (формула 2.7 Методики) добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою W доб.с.п. = P с.п. t вик.с.п. (2.7), де:

- P с.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулами: у разі підключення до однієї фази P с.п. = I · U ном.фаз. · cosj; у разі підключення до трьох фаз P с.п. = 3 · I · U ном.фаз. · cosj;

- I - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ), А;

- U ном.фаз. - номінальна фазна напруга, кВ;

- cos j - косинус кута між фазною напругою U фаз та струмом навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) відповідних засобів вимірювальної техніки cosj приймається рівним 0,9;

- t вик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби.

Згідно протоколу засідання комісії № 41 від 07.10.2016 року (а.с. 18) та детального розрахунку збитків за актом про порушення № 208910 від 07.10.2016 року (а.с. 141) при розрахунку вартості не облікованої електричної енергії відповідачем застосовано cos j = 0,9 та відповідно до п. 3.5 Методики час використання самовільного підключення протягом доби - 8 год., з урахуванням чого добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п.), складає 30,10 кВт/год (4,18 кВт х 0,9 х 8 год.), який позивачем визначено правильно.

В детальному розрахунку суми вартості не облікованої електричної енергії (а.с. 141) позивачем зазначено тарифи для населення, що діяли в період з 06.10.2013 року по 06.10.2016 року, за який був розрахований розмір вартості не облікованої електричної енергії та які були застосовані при розрахунку, кількість електричної енергії в кожному місяці, яка використана через прилад обліку (К) та кількість необлікованої електричної енергії за кожним з тарифів. Апеляційним судом зазначений розрахунок перевірено та його невідповідність вимогам Методики не встановлена.

Розрахунок вартості не облікованої електричної енергії позивачем здійснено відповідно до п. 3.3. Методики за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії, за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який був розрахований розмір вартості не облікованої електричної енергії, та за кількістю днів за три роки, оскільки енергопостачальником протягом останніх трьох років технічна перевірка в квартирі споживача ОСОБА_3 не здійснювалася. Вартість не облікованої електричної енергії в протоколі засідання комісії № 41 від 07.10.2016 року енергопостачальником визначена у розмірі 26 542,29 грн. правильно.

Апеляційна скарга будь-яких доводів щодо розрахунку вартості не облікованої електричної енергії не містить.

Доводи апеляційної скарги про те, що Закон України "Про електроенергетику" від 16.10.1997 року та Правила користування електричною енергією, на підставі яких відповідачу нарахована вартість не облікованої електричної енергії, на час розгляду справи судами втратили чинність, а тому підстави для їх застосування відсутні, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)", в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Дія нормативно-правових актів у часі раніше визначалась тільки в окремих законах України (стаття 6 Кримінального кодексу України, стаття 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стаття 3 Цивільного процесуального кодексу України та інші). Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом'якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

Тобто, суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин акти цивільного законодавства, під час дії яких було виявлено порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, тобто які були чинними на час виникнення спірних правовідносин.

Крім того, вартість електричної енергії, яка спожита без обліку, не є відповідальністю в розумінні ст. 58 Конституції України.

Відповідно до ст. 509 ЦК України вона є зобов'язанням (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку).

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Правила припинення зобов'язання сформульовані в главі 50 "Припинення зобов'язання"розділу І книги п'ятої "Зобов'язальне право"ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України).

Зміна правового регулювання певних правовідносин, зокрема у цій справі правовідносин щодо постачання електричної енергії, відповідно до норм глави 50 "Припинення зобов'язання"ЦК України не є підставою для припинення зобов'язання.

Втрата чинності Законом України від 16.10.1997 року № 575/97-ВР "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, не звільняє відповідача від майнової відповідальності за безоблікове користування електричною енергією, а саме, від обов'язку сплатити вартість електричної енергії, яка нею спожита без обліку.

До того ж, Закон України від 13.04.2017 року № 2019-VIII "Про ринок електричної енергії", який набрав чинності з 11 червня 2017 року, також передбачає відповідальність учасників ринку, в тому числі споживачів, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, зокрема, за крадіжку електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку (ст. 77).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку наданим сторонами доказам, ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення суду - без змін, підстави для зміни розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, відсутні.

Відповідачем ОСОБА_3 за подачу апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 2 643,00 грн. (а.с. 93), які зараховані до спеціального фонду Державного бюджету (а.с. 92).

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, судові витрати у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а саме, судовий збір за подання апеляційної скарги, покладаються на відповідача.

Відповідно до п. 1 частини 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, оскільки ціна позову у даній справі складає 26 542,29 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року, в якому позивачем була подана позовна заява.

Отже, відповідно до п. 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України постанова апеляційного суду у цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Керуючись ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку, як така що ухвалена у малозначній справі, не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: Л.І. Соломаха

Судді: Т.В. Космачевська

Ю.М. Мальований

Повне судове рішення складено 21 січня 2019 року.

Головуючий суддя: Л.І. Соломаха