№ 336/7058/18
провадження № 2-о/336/33/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Голубковій М.А.

при секретаря судового засідання Когут С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 зацікавлена особа Шевченківське об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Запоріжжя про встановлення факту, належності правовстановлюючих документів,-

ВСТАНОВИВ:

15.11.2018 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту, належності йому правовстановлюючих документів, а саме: атестату від 15.09.1976 про закінчення училища № 16 в Омській області, військового квитка НОМЕР_2, трудової книжки № 1, трудової книжки НОМЕР_5, трудової книжки НОМЕР_4.

Заявник зазначає, що відповідно до паспорта серії НОМЕР_6, який виданий Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 09.06.2004 року його прізвище ім'я по-батькові: ОСОБА_1. проте в належних йому документах його прізвище, ім'я та по-батькові викладені не вірно. Так у трудовій книжці № 1 від 01.03.1977 року яка викладена на українській мові ПІБ заявника зазначено як ОСОБА_1; у трудовій книжці НОМЕР_5 від 22.07.1980 року на російській мові ПІБ заявника вказано - ОСОБА_1; у трудовій книжці НОМЕР_4 від 10.12.2003 року яка оформлена російською мовою ПІБ заявника вказано, як ОСОБА_1; у атестаті який викладений на російській мові ПІБ заявника вказано - ОСОБА_1; у військовому квитку заявника НОМЕР_2 його ПІБ викладено як ОСОБА_1.

Враховуючи, що неоднакове зазначення ім'я, по-батькові заявника у вказаних документах унеможливлюють призначення ОСОБА_1 пенсії, останній звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності вказаних правовстановлюючих документів.

В судове засідання заявник ОСОБА_1. подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, вищезазначену заяву підтримав просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти встановлення заявленого факту.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.1 ст.223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію заявника, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п.6 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначено в документі, не збігається із прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

На підтвердження викладених у заяві фактів ОСОБА_1 долучив копію паспорта громадянина України НОМЕР_3 що виданий 09.06.2004 року на ім'я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копію картки фізичної особи - платника податків, що видана ДПІ у Шевченківському районі та видана на ім'я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свідоцтво про народження НОМЕР_7 від 27.11.1958 року, що викладено рос. мовою на ім'я «ОСОБА_1» дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1.

Трудова книжка колгоспника № 1 від 01.03.1977 р. що оформлена рос. мовою на ім'я «ОСОБА_1» ІНФОРМАЦІЯ_2.

Трудова книжка НОМЕР_5 від 22.07.1980 року що оформлена рос. мовою на ім'я «ОСОБА_1» дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, освіта - середня.

Трудова книжка НОМЕР_4 від 10.12.2003 року що оформлена рос. мовою на ім'я «ОСОБА_1» дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, освіта - середня.

Атестат ПТУ № 16 Омської області, що оформлена рос. мовою на ім'я «ОСОБА_1».

Так дослідивши вказані документи, судом встановлено, що всі вони видані гр.. «ОСОБА_1» ІНФОРМАЦІЯ_1, що має середню освіту. Відмінності, що наявні у написанні ім'я, по-батькові особи у вказаних документах пов'язані з вільним та не вірним перекладом з російської на українську мову ім'я, по-батькові заявника ОСОБА_1.

Аналіз досліджених письмових доказів дають суду підстави для задоволення заяви в частині встановлення факту належності заявнику трудової книжки № 1 від 01.03.1977 року, трудовій книжки НОМЕР_5 від 22.07.1980 року ,трудової книжки НОМЕР_4 від 10.12.2003 року, атестату Професійного технічного училища Омської області.

Встановлення вказаних юридичних фактів необхідно заявнику ОСОБА_1 для призначення пенсії.

Положеннями ч. 3 ст. 315 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднані громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до роз'яснення ВСУ (лист від 01.01.2012 року) на який посилається у своїй заяві ОСОБА_1: коли установи, які видали документи не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України громадяни мають право звернутись до суду із заявою про встановлення належності правовстановлюючих документів.

Так перевіркою заяви та долучених до неї матеріалів судом встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до уповноважених органів з заявою про виправлення допущених помилок у написанні прізвища, ім'я, по-батькові у військовому квитку НОМЕР_2.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника, в частині встановлення факту належності йому військового квитка не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 293-294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 зацікавлена особа Шевченківське об'єднане управління пенсійного фонду України в м. Запоріжжя про встановлення факту, належності правовстановлюючих документів, подану в порядку окремого провадження - задовольнити частково.

Встановити факт належності, заявнику - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, наступних документів: Атестату від 15.09.1976 року про закінчення училища № 16 Омської області; виданий на ім'я «ОСОБА_1»; трудової книжки № 1 від 01.03.1977року яка видана на ім'я «ОСОБА_1»; трудової книжки НОМЕР_5 від 22.07.1980 року яка видана на ім'я «ОСОБА_1»; трудової книжки НОМЕР_4 від 10.12.2003 року яка видана на ім'я «ОСОБА_1».

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Голубкова М.А.