ЄУН №389/2762/18
Провадження №2/389/857/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року м.Знам'янка

Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Ткаченка Б.Б.

за участю секретаря судового засідання Шевченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду міста Знам'янка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області, про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області, про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є бабою неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ЇЇ син ОСОБА_4, який являється батьком дитини, є учасником бойових дій, загинув ІНФОРМАЦІЯ_11, у зв'язку з чим онука набула статусу дитини військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби. Шлюб між її сином та відповідачем, яка є матір'ю дитини, розірваний згідно з рішенням суду від 20.06.2014, місце проживання дитини в судовому порядку не визначалося. Відповідач повторно уклала шлюб, але доньці належної уваги не приділяла, зловживала спиртними напоями, застосовувала до дитини фізичне та психологічне насильство, на власний розсуд витратила значну суму компенсації дитині за загиблого батька. Через такі обставини, що склалися вдома, дитина звернулася до неї за допомогою, і оскільки існувала реальна загроза життю і здоров'ю онуки, вона забрала її проживати до себе. З 17.11.2016 дитина проживає разом з нею та її чоловіком, мати життям своєї доньки не цікавиться, своїми діями та бездіяльністю лише шкодить інтересам дитини, оскільки влітку 2018 року онука, як донька загиблого учасника АТО, мала поїхати на відпочинок та оздоровлення до Німеччини, але її мати не виготовила відповідні документи та не надала згоду на виїзд дитини за кордон. За місцем проживання відповідач характеризується негативно, схильна до насильства в сім'ї та зловживання алкоголем, у навчально-виховному процесі своєї доньки відповідач участі не приймає, необхідним харчуванням, медичним доглядом та лікуванням дитину не забезпечує, намірів щодо спілкування з донькою не висловлювала, що призвело до негативних наслідків у психологічному стані дитини.

У зв'язку з тим, що дитина потребує опіки та визначення її правового статусу, як захищеної групи осіб для отримання відповідної соціальної допомоги від держави, має місце порушення її прав, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому вона вимушена звернутися до суду з вказаним позовом про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, оскільки сподівається, що відповідач змінить своє ставлення до доньки.

Також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Також просила понесені нею судові витрати віднести на її рахунок.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, заяви учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_3

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 неповнолітня ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і її батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

20.07.2007 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, яка є відповідачем у даній справі, за актовим записом №88 Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Знам'янка Знам'янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області зареєстровано шлюб, після реєстрації якого відповідачу присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_4.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.06.2014 шлюбі між відповідачем та ОСОБА_4 розірваний.

ІНФОРМАЦІЯ_11 у смт Верхньоторецьке Ясинуватського району Донецької області батько неповнолітньої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 загинув, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Знам'янка Знам'янського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області 17.11.2015 складено відповідний актовий запис за №375.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 відповідач 20.06.2017 у Знам'янському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за актовим записом №37 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 і після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка ОСОБА_6.

Відповідно до довідки про склад сім'ї позивача від 21.06.2018 №2088 та характеристики на неповнолітню ОСОБА_3 від 21.06.2018, виданих квартальним комітетом №13 м.Знам'янка, неповнолітня ОСОБА_3 з листопада 2016 року проживає разом з дідом ОСОБА_7 та бабою, позивачем у справі, за адресою: АДРЕСА_1, яка повністю приймає участь у вихованні своєї онуки.

Зазначене також підтверджується характеристикою з місця навчання неповнолітньої ОСОБА_3, з якої також вбачається, що мати дитини не приділяє належної уваги її вихованню, батьківські збори не відвідує, навчанням доньки не цікавиться.

Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Знам'янської міської ради Кіровоградської області про доцільність відібрання неповнолітньої ОСОБА_3 від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав від 03.09.2018 №01-25/780/1, батько неповнолітньої ОСОБА_3 ОСОБА_4 є учасником бойових дій та загинув в АТО. Мати дитини ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2, разом з матір'ю-пенсіонеркою, яка є власником квартири, та зі своїм чоловіком. Умови проживання родини задовільні, у дитини окрема кімната, але особистих речей не виявлено. На момент обстеження неповнолітньої ОСОБА_3 вдома не було, зі слів матері донька з листопада 2016 року проживає за адресою: АДРЕСА_3 у своєї баби ОСОБА_1 та діда ОСОБА_7 Спеціалістами служби з'ясовувалися обставини, через які дівчинка виявила бажання проживати у баби за іншою адресою. Головна причина - це вживання матір'ю спиртних напоїв, постійні сварки та застосування фізичної сили до дитини, тому дівчинка була вимушена шукати допомогу у баби. В ході обстеження умов проживання родини позивача з'ясовано, що неповнолітня ОСОБА_7 дійсно мешкає в будинку з 17.11.2016 за власним бажанням, для дівчинки створені всі умови для утримання, навчання, відпочинку. Зі слів ОСОБА_7, вона не бажає проживати разом з матір'ю, боляче сприймає будь-яке повідомлення про неї.

Мати дитини ніде не працює, перебуває на обліку Знам'янської міськрайонної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості як така, що шукає роботу. Зі слів ОСОБА_1 мати матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, інколи підтримує зв'язок з дівчинкою в телефонному режимі, що закінчується стресом для дитини. ОСОБА_2 не приділяє належної уваги вихованню доньки, не відвідує батьківські збори, не цікавиться навчанням та успіхами ОСОБА_7, повністю самоусунулася від виховання дитини.

Для з'ясування думки матері та про її подальші наміри щодо виховання та утримання доньки її було двічі запрошено на засідання комісій з питань захисту прав дитини (09.07.2018 та 29.08.2018), на які вона не з'явилася з невідомих причин. Таке ставлення матері до своєї доньки заважає її розвиткові, утискує законні права та інтереси дитини на належний спосіб життя та створює загрозу життю та здоров'ю неповнолітньої.

Таким чином, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини від 29.08.2018 (протокол №12), враховуючи думку дитини, виконавчий комітет Знам'янської міської ради, який діє від імені органу опіки та піклування в інтересах та на захист прав і свобод дитини, вважає за доцільне відібрання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від відповідача без позбавлення її батьківських прав.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ст.ст.150, 155 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України підставою для відібрання дитини від батьків є ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв'язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.

Частина 2 ст.155 СК України містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Окрім того, згідно з ч.4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, є стягнення аліментів за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Положенням ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланнями на визнання позову сторонами без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідач повністю погодилася з позовними вимогами, не заперечувала проти відібрання у неї дитини та стягнення аліментів на її утримання.

Враховуючи викладене, визнання відповідачем пред'явленого позову, яке не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з огляду на те, що поведінка та спосіб життя відповідача з негативного боку характеризують її як матір та вказують на її негативне ставлення до своїх прямих батьківських обов'язків щодо виховання та утримання своєї неповнолітньої дитини, тому така міра виховного характеру як відібрання неповнолітньої дитини у відповідача без позбавлення її батьківських прав буде сприяти більш ретельному і відповідальному батьківському ставленню відповідача до виховання та утримання дитини, яке на сьогоднішній день у відповідача відсутнє.

Згідно з ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дитини.

Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, а сплачений нею судовий збір за вимогу про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав просила віднести на свій рахунок, тому з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в сумі 704 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, 155, 164, 170, 180, 181, 182 СК України, ст.ст.141, 206, 263, 264, 265, 273, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку м.Знамянка Кіровоградської області, від матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки м.Знамянка Кіровоградської області, без позбавлення її батьківських прав.

Неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку м.Знамянка Кіровоградської області, передати її бабі ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженці м.Знамянка Кіровоградської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки м.Знамянка Кіровоградської області, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки м.Знамянка Кіровоградської області, аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки м.Знамянка Кіровоградської області, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, розпочавши стягнення з 01 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_12 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_8, місце проживання: АДРЕСА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя Знам'янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Б.Б. Ткаченко