Справа № 149/669/19
Провадження №2/149/332/19
11.04.2019 року м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої - судді: Гончарук-Аліфанової О. Ю.,
при секретарі Лукіянчук Д. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов мотивований тим, що 26 вересня 1993 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають двох повнолітніх дітей. Позивач зазначає, що спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим, а тому просить розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - "Брацюнь", а також стягнути з відповідача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 768,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 630 грн.
Ухвалою суду від 25 березня 2019 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 04 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 17).
Відповідач, будучи завчасно та належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань, відзиву на позов у встановлений судом строк не подав.
За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-АМ № 457219 (копія на а.с. 3) підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 26 вересня 1993 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 15. Після укладення шлюбу подружжю присвоєні прізвища: ОСОБА_2.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе, так як це буде суперечити інтересам позивача.
Щодо розподілу судових витрат, пов'язаних з оплатою витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.
Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає, що видами правової допомоги - є надання правової інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
За змістом положень статті 29 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, доказ про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, позивач надала суду квитанцію № 20 від 04 березня 2019 року (а.с. 6), з якої вбачається, що адвокат ОСОБА_4, за досудову підготовку та складання позовної заяви, отримала від позивача гонорар у розмірі 630 грн.
При цьому, розрахунку витрат на професійну правничу допомогу позивачем не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому в задоволенні вимог про відшкодування таких витрат слід відмовити.
Судові витрати по оплаті судового збору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 112-115 СК України, ст.ст. 141, 263-265, 273, 280-282, 353-355, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд
Позов задоволити частково.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 26 вересня 1993 року Кордишівською сільською радою Козятинського району Вінницької області, актовий запис № 15 розірвати.
Залишити позивачу прізвище - "Брацюнь".
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АА 275756 виданий Хмільницьким МРВ УМВС України у Вінницькій області 09.07.1996 року, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) судові витрати - судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем або іншою особою до Вінницького апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Суддя: /підпис/