Справа № 639/5060/18
Провадження № 2/639/416/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В. В.,

секретар судового засідання Кричевська В. М.,

позивач ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/5060/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА», яку в подальшому змінено та доповнено, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 14005,75 грн, а також пеню за затримку платежу в розмірі 3472,47 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 15.08.2017 між сторонами укладено Договір страхування, за яким застраховано належне позивачеві майно, а саме автомобіль Citroen Berlingo, реєстр. номер НОМЕР_1. 05.05.2018 сталася страхова подія (протиправні дії третіх осіб), внаслідок якої було пошкоджено застрахований т/з, а саме пошкоджено: лфп крила переднього лівого (фарбування), лфп двері передньої лівої (фарбування), бампер передній (заміна). ОСОБА_1 звернувся до Страховика та надав свій пошкоджений автомобіль для огляду. Його було оглянуто представником Страховика, після чого складено акт огляду т/з. Позивач зазначає, що також написав заяву про отримання страхового відшкодування в офісі страховика та надав всі необхідні документи. Ця заява була отримана 07.05.2018. Через деякий час позивач отримав відповідь Страховика в листі № 4664 від 14.06.2018 про відмову у виплаті страхового відшкодування. Підставою для такої відмови Страховик вважає п. 10.20 Договору, а саме Страховик вказує в своєму листі: «Відповідно до п. 10.20 Договору встановлено, якщо при настанні страхового випадку зазнають пошкоджень деталі, вузли та/або агрегати т/з, які на момент настання страхового випадку вже мали пошкодження, Страховик не відшкодовує витрати на усунення вказаних пошкоджень». Не погодившись із таким висновком Страховика, а також у звязку з тим, що саме цей акт огляду т/з став підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, для можливості ознайомлення з матеріалами страхової справи та оскарження рішення Страховика ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ СК «УНІКА» з проханням надати йому копії документів по страховій справі. Після отримання яких, ознайомившись із актом огляду т/з, офіційною відмовою страховика, позивач вважає такі дії безпідставними і неправомірними з огляду на таке. По-перше, посилання Страховика на п. 10.20 Договору є безпідставними, бо такого пункту в цьому Договорі немає. Крім того, в Договорі немає жодного пункту, текст якого співпадає з вказаним текстом в листі Страховика. По-друге, Страховик у своїй відмові на виплату страхового відшкодування посилається на акт огляду т/з, а саме у відмові вказано: «на момент огляду т/з фахівець зафіксував пошкодження лфп та тріщину переднього бамперу в центральній частині, пошкодження структурного пластику в ніжній лівій частині переднього бамперу, лфп передньої лівої дверки в нижній частині та переднього лівого крила, які не відносяться до даного страхового випадку». Насправді, в акті огляду т/з під цим текстом вказано, крім зазначеного вище, наступне: «Всі пошкодження, які не відносяться до даного випадку, являються наслідком фізичного зносу та експлуатації т/з». на думку позивача, це означає, що всі вказані пошкодження, які не відносяться до страхової події, не були пошкоджені в наслідок будь-яких подій, а є наслідком експлуатації т/з. Тому ці пошкодження не можуть будь-яким чином впливати на заявленого врегулювання страхового випадку. Позивач зазначає, що заява на виплату страхового відшкодування була надана ним в офісі Страховика та отримана відповідачем 07.05.2018. Оскільки Страховик не розрахував суму матеріального збитку та страхового відшкодування, зазначає ОСОБА_1, він вимушений був звернутися на СТО ФЛП ОСОБА_2 для зясування суми збитку та можливості провести відновлювальний ремонт свого авто. Згідно Рахунку № 91 від 07.06.2018 сума відновлювальних робіт авто Citroen Berlingo, реєстр. номер НОМЕР_1, складає 15580,00 грн. Позивач вказує, що відповідно до Договору страхування та Рахунку № 91 від 07.06.2018 сума страхового відшкодування має складати: 15580,00 грн (вартість збитку) - 1574,25 грн (франшиза) = 14 005,75 грн. Окрім того, строк, передбачений Договором страхування для виплати страхового відшкодування сплинув 06.06.2018. На цей час затримка виплати страхового відшкодування склала 255 діб. Тому позивач розрахував суму пені, яка складає 3472,47 грн. На думку ОСОБА_1, були грубо порушені його права як споживача послуг, адже Договір добровільного страхування майна складено між Страховиком та Страхувальником. Це є договір про надання страхових послуг. Страховик (Відповідач) надає страхові послуги, а Страхувальник (Позивач) отримує ці послуги і є їх споживачем. Адже, в цьому випадку, відповідач не виконавши свої зобовязання Страховика, не сплативши Страхувальнику страхового відшкодування, тим самим не надав йому страхові послуги в повному обємі. Таким чином, позивач впевнений, що Страховик порушив права Страхувальника, як споживача страхових послуг і порушив ЗУ «Про захист прав споживачів».

У звязку з викладеним ОСОБА_1 звернувся до суду.

10.12.2018 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання (а.с. 19-20).

23.01.2019 у зв'язку з повторним автоматизованим розподілом судової справи між суддями, цивільну справу ухвалою суду прийнято до провадження судді Труханович В. В. Постановлено справу розглянути в порядку спрощеного провадження. Призначено справу до розгляду в судове засідання (а.с. 30-31).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та письмових запереченнях на відзив (а.с. 60-61).

Представником відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності, подано до суду відзив на позовну заяву, в якому Страхова компанія просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та розглядати справу без участі ПрАТ «СК «УНІКА». У відзиві відповідач зазначив, що вважає позовні вимоги необґрунтованими та незаконними, з огляду на наступне. 15.08.2017 між сторонами укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу Citroen Berlingo 2012, АХ 4801 ЕЕ. Позивач звернувся до страховика із заявою від 07.05.2018 щодо виплати страхового відшкодування у зв'язку з виявленням пошкоджень 05.05.2018 на застрахованому автомобілі, а саме пошкодження лакофарбового покриття крила переднього лівого, двері передньої лівої та структурного пластику переднього бамперу в лівій частині. Пошкодження з пояснень ОСОБА_1 нібито відбулось внаслідок протиправних дій невідомих осіб, при цьому до поліції він не звертався. 07.05.2018 автомобіль оглянуто представником відповідача у присутності позивача та складено протокол огляду транспортного засобу, в якому зазначено, що усі пошкодження автомобіля не відносяться до заявленої події, а є наслідком фізичного зносу та експлуатації автомобіля. Протокол підписано позивачем без застережень. Окрім того, при прийняття автомобіля на страхування було виявлено, що вже тоді були наявні пошкодження лакофарбового покриття на передньому лівому крилі та передній лівій двері, які в подальшому усунуто не було. Отже, на думку відповідача, Страхова компанія не мала правових підстав для виплати страхового відшкодування за пошкодження деталей, які було пошкоджено до настання заявленої події.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, докази, надані в обґрунтування позову та його заперечень, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 15.08.2017 між ОСОБА_1 та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 833001/4610/0001672, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, повязані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Citroen Berlingo 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 5-11).

Відносини між Позивачем та Відповідачем регулюються Законом України «Про страхування».

Стаття 6 Закону встановлює, що загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування. Види добровільного страхування, на які видається ліцензія, визначаються згідно з прийнятими страховиком правилами (умовами) страхування, зареєстрованими Уповноваженим органом, а конкретні умови страхування визначаються під час укладення договору страхування.

Згідно статті 16 Закону, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Стаття 629 ЦК України зазначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

07.05.2018 позивач звернувся до Страховика із заявою № 00259036 про подію, що має ознаки страхового випадку, в якій просив виплати йому страхове відшкодування у звязку з виявленням пошкоджень 05.05.2018 на застрахованому автомобілі Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 38-39).

Відповідно до наданих позивачем пояснень на автомобілі Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1, було виявлено пошкодження лакофарбового покриття крила переднього лівого, двері передньої лівої та структурного пластику переднього бамперу в лівій частині. Пошкодження нібито відбулося внаслідок протиправних дій невідомих осіб, при цьому до поліції ОСОБА_1 не звертався.

07.05.2018 автомобіль оглянуто представником відповідача у присутності позивача та складеного протокол огляду транспортного засобу (а.с. 41-42).

При огляді транспортного засобу Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1, фахівцем відповідача встановлено пошкодження лакофарбового покриття на передньому лівому крилі, на передній лівій двері; пошкодження, подряпина, нефарбованої структурної частини переднього бамперу в лівій частині. Також, при огляді було виявлено пошкодження лакофарбового покриття та тріщина цього ж бамперу в центральній частині, пошкодження структурного пластику в нижній лівій частині; пошкодження лакофарбового покриття на двері передній лівій в нижній частині, крилі передньому лівому; по периметру автомобіля Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1, виявлені та зафіксовані чисельні корозійні утворення та відшарування лакофарбового покриття (а.с. 41-42).

Крім того, у протоколі огляду зазначено, що усі пошкодження автомобіля не відносяться до заявленої події, а є наслідком фізичного зносу та експлуатації автомобіля. Даний протокол було підписано позивачем без застережень (а.с. 41-42).

Як вбачається з сертифікату ПрАТ СК «УНІКА», затвердженого головним фахівцем Департаменту врегулювання збитків, по страховому випадку № 00259036, який відбувся 05.05.2018 з автомобілем Citroen Berlingo, реєстраційний номер НОМЕР_1, який застрахований згідно договору КАСКО № 833001/4610/0001672, страхувальник ОСОБА_1, комісією встановлено, зокрема, що при перегляді фото на момент страхування, було виявлено пошкодження лакофарбового покриття на передньому лівому крилі та передній лівій двері. Відновлювальний ремонт не був виконаний (а.с. 43).

Пунктом 9.5. Договору страхування встановлено, якщо при настанні страхового випадку зазнають пошкоджень деталі, вузли та/або агрегати ТЗ, які на момент укладання Договору або на момент настання страхового випадку вже мали пошкодження, описані в Заяві або акті огляду ТЗ, Страховик не відшкодовує витрати на усунення вказаних пошкоджень. Якщо вказані пошкодження потребували заміни пошкоджених деталей, вузлів та/або агрегатів, Страховик взагалі не відшкодовує витрат на ремонт зазначених деталей, вузлів та/або агрегатів ТЗ (а.с. 5-11).

Враховуючи вище викладене, ПрАТ СК «УНІКА» не мало правових підстав для виплати страхового відшкодування за пошкодження деталей, які були пошкоджені до настання заявленої події.

Про що Страхова компанія повідомила ОСОБА_1, виклавши це у листі від 14.06.2018 за вих. № 4664 (а.с. 14).

Однак, у вказаному листі відповідач посилався на пункт 10.20 Договору страхування, якого насправді не існує. На що, також, звернув увагу позивач.

Відповідачем визнано вказаний факт та зазначено, що дійсно, у листі позивачу виявлено технічну помилку, тому відповідач направив ОСОБА_1 додатковий лист від 24.01.2019 за вих. № 536 з уточненим пунктом договору щодо відмови у виплаті страхового відшкодування, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 44).

Також, суд зазначає, що позивачем як на підтвердження завданого йому збитку надано копію рахунку на відновлювання транспортного засобу а/м Citroen Berlingo, АХ 4801 ЕЕ, за № 91 від 07.06.2018 на загальну суму 15580,00 грн, виданого ФОП ОСОБА_2 (а.с. 15).

Проте, вказаний документ не є доказом понесення позивачем збитків, а є лише комерційною пропозицією, адже ФОП ОСОБА_2 не є субєктом оціночної діяльності та не наділена правом визначати розмір завданих збитків, що вбачається з видів її господарської діяльності, які встановлені у свідоцтві платника єдиного податку Серії А № 820011 (а.с. 17).

У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" розяснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправя сторін та враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обовязок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобовязаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

Так, дослідивши надані по справі докази, суд зазначає, що позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували про настання страхового випадку при виялвенні пошкоджень на автомобілі Citroen Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_1. Окрім того, позивачем жодним чином не обґрунтовано на яких підставах ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» має сплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування. Надані до позовної заяви копія рахунку на відновлювання транспортного засобу а/м Citroen Berlingo, АХ 4801 ЕЕ, за № 91 від 07.06.2018, копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та копія свідоцтва платника єдиного податку ОСОБА_2 (а.с. 15, 16, 17) не підтверджують факту настання страхового випадку. У судовому засіданні позивач пояснив суду про відсутність у нього вказаних доказів, при цьому не скористався своїми процесуальними правами, що були роз'яснені йому судом до початку розгляду справи по суті, про витребування, або забезпечення доказів у разі необхідності, з підстав, передбачених законом.

Виходячи з положень ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність правових підстав щодо задоволення позову, у звязку з його недоведеністю, оскільки позивачем не обґрунтовано та жодним належним і допустимим доказом не підтверджено обовязок сплати ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» страхового відшкодування в розмірі 14005,75 грн, а, отже, і пені за затримку платежу в розмірі 3472,47 грн, на користь ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то судовий збір на користь позивача не стягується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 43, 76, 77, 80-82, 141, 259, 263-268 ЦПК України, ст. 16 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1, адреса місця реєстрації: 61019, м. Харків, вул. Карамзіна, буд. 8.

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», , адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А.

Повне рішення складено 12.04.2019.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя В. В. Труханович