Справа № 204/921/19
Провадження № 2/204/781/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

08 квітня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю відповідача ОСОБА_2

за участю третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

До суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чечелівський районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

В судовому засіданні позивач просив прийняти зустрічний позов і обєднати його в одне провадження з первісним позовом.

Позивач і третя особа в судовому засіданні заперечували проти обєднання даних позовів, оскільки позивачу необхідні кошти, тим паче, що вона влітку їде за кордон на стажування.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що об'єднання первісного і зустрічного позовів в одне провадження є недоречним з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Аналогічні положення має ч. 1 ст. 193 ЦПК України, згідно якої, відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідач скористався своїм правом і звернувся до суду з зустрічним позовом.

З первісного і зустрічного позовів випливає, що вони дійсно нерозривно пов'язані між собою, оскільки задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Згідно же норм ч. 2 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Тобто, спільний розгляд даних позовів може бути доцільним. В свою чергу, позивачем за зустрічним позовом заявлено про призначення у справі судово-генетичної експертизи, а самим відповідачем за зустрічним позовом заявлено про виклик свідків.

В той же час, положення ч. ч. 1-2 ст. 210 ЦПК України передбачають, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно же до ч. 3 ст. 189 ЦПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Тобто, за для уникнення порушень з боку суду щодо перевищення строків розгляду справи, суд буде вимушений зупинити провадження у справі на стадії підготовчого провадження, оскільки згідно з ч. 3 ст. 210 ЦПК України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 251 та пунктами 1-3 частини першої статті 252 цього Кодексу.

При цьому, нормами ч. 2 ст. 252 ЦПК України встановлено, що не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство), визначення місця проживання дитини, про участь одного з батьків або родичів у вихованні дитини, спілкуванні з дитиною.

Більш того, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також положеннями ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Так, статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

Хоча позивач вже і є повнолітньою особою, але в розумінні чинного СК України вона є дитиною відповідача, відносно якої в нього є певні права і зобовязання, у звязку з чим суд вважає доцільним застосування в даних правовідносинах вищевказаної Конвенції.

Зокрема на теперішній час ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, якій до речі вже виповнилося повних вісімнадцять років, і яка продовжує навчання, а відтак потребує матеріальної допомоги і засобів до існування, а обєднання первісного і зустрічного позовів в одне провадження призведе до тривалого розгляду справи, а відтак до неможливості її існування, навчання тощо, чим будуть порушуватися права дитини, не дивлячись на те, що вона є повнолітньою, - оскільки вона продовжує навчання, які захищаються як Сімейним кодексом України, так і міжнародними документами, ратифікованими Україною.

За таких обставин, з урахуванням всіх вищевказаних обставин, суд вважає, що в задоволенні клопотання відповідача про первісного і зустрічного позовів в одне провадження необхідно відмовити і розяснити йому, що він має право звернутися до суду з даними вимогами в загальному порядку, передбаченому чинним ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 182-183, 193, 210, 247, 258-261 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про обєднання позовів в одне провадження - відмовити.

Розяснити ОСОБА_2, що він має право звернутися до суду з даними вимогами в загальному порядку, передбаченому чинним ЦПК України.

Ухвала суду не підлягає оскарженню і набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя В.В. Самсонова