ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1585/19 Справа № 201/4576/18 Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С.С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, третя особа - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Казакова», про відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара, третя особа - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Казакова», про відшкодування матеріальної шкоди.

Вказували, що є співвласниками квартири АДРЕСА_1. Рішенням загальних зборів мешканців будинку АДРЕСА_1 створено ОСББ «Казакова». На підставі договору №7 про відшкодування витрат на виробництво і відпуск теплової енергії для потреб опалення населення та інших споживачів, укладеного між ОСББ «Казакова» і Дніпропетровським національним університетом ім. О.Гончара 21 лютого 2017 року, останнє є виробником і постачальником теплової енергії в гарячій воді в потрібних споживачу (ОСББ «Казакова») обсягах. У зв'язку з тим, що опалювальний сезон у 2017-2018 роках в м.Дніпрі розпочався 15 жовтня 2017 року, проте в будинок АДРЕСА_1 теплопостачання було подано лише 28 листопада 2017 року, майну позивачів спричинена матеріальна шкода в розмірі 21.912 грн., яку вони просили стягнути на їх користь з відповідача, а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 серпня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що докази надані позивачем: акт огляду приміщень квартири №37 від 21 січня 2018 року та звіт №2804-18/1 про незалежну оцінку розміру ринкової вартості шкоди, спричиненої приміщенням квартири і майну, були проігноровані судом.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на праві спільної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 29 жовтня 2002 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, належить квартира №37, розташована в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Позивачі зареєстровані за зазначеною адресою, що підтверджується відповідною довідкою ОСББ «Казакова» про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06 березня 2018 року (а.с.10).

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за адресою будинку АДРЕСА_1 14 лютого 2017 року зареєстровано ОСББ «Казакова», видом діяльності якого є комплексне обслуговування об'єктів.

Судом першої інстанції також встановлено, що 21 лютого 2017 року між ОСББ «Казакова», як споживачем, і Дніпропетровським національним університетом ім.О.Гончара, як енергопостачальною організацією, укладений договір №7 про відшкодування витрат на виробництво і відпуск теплової енергії для потреб опалення населення та інших споживачів, за умовами якого обов'язком енергопостачальної компанії є вироблення і відпуск споживачеві за адресою: АДРЕСА_1 теплової енергії в гарячій воді в потрібних йому обсягах, натомість споживач зобов'язався відшкодувати енергопостачальній компанії витрати, пов'язані з виробництвом і відпуском теплової енергії на підставі встановлених тарифів в терміни, передбачені договором (а.с.11-13). Опалення в опалювальний сезон 2017-2018 року в будинку АДРЕСА_1 розпочалось 28 листопада 2018 року, в той час як мав розпочатись 15 жовтня 2017 року (а.с.14,17,18,19).

Відповідно до листа ректора Дніпровського національного університету ім. О.Гончара Полякова М.В., адресованого голові Соборної районної у місті Дніпрі ради Тімарєву А.С., в літньо-осінній період 2017 року керівництво Університету доклало усіх можливих зусиль для вчасного початку опалювального сезону, проте цільові кошти на опалення були виділені головним розпорядником «Міносвіти і науки України» лише 27 листопада, після чого Університетом негайно, у цей же день, тепло було подано на житлові будинки по вул.Казакова,4 і 4а (а.с.19).

Зі звіту №2804-18/1 про незалежну оцінку ринкової вартості шкоди, спричиненого приміщенням квартири АДРЕСА_1, і майну, яке знаходиться в квартирі, складеного ПП ОСОБА_9 в період з 28 квітня 2018 року по 02 травня 2018 року, дата оцінки - 28 квітня 2018 року, вартість спричиненого приміщенням квартири АДРЕСА_1 та майну, розташованому в квартирі, станом на дату оцінки визначена у розмірі 17.582 грн.80 коп. (а.с.22-79).

В матеріалах справи наявні акти огляду приміщення квартири АДРЕСА_1, складені і підписані мешканцями зазначеної квартири, а також мешканцями квартир №14 і №61 зазначеного будинку (а.с.82-83 зворот, 88).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи не було встановлено причинно-наслідкового зв'язку між заподіяною позивачам шкодою і діями (бездіяльністю) відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для покладення на особу обов'язку відшкодувати шкоду слід довести: наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв'язок між шкодою і протиправними діями заподіювача шкоди, вину у заподіянні шкоди.

Відсутність хоча б однієї зазначеної складової відповідальності за шкоду є підставою для відмови у її відшкодуванні.

Ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, як сторона по справі, зобов'язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що звіт №2804-18/1 про незалежну оцінку ринкової вартості шкоди, спричиненої приміщенням квартири і майну у АДРЕСА_1, зроблений 28 квітня 2018 року, в той час як опалювальний сезон у м.Дніпрі розпочався 15 жовтня 2017 року, теплопостачання подано до будинку позивачів відповідачем 28 листопада 2017 року, тобто вказаний звіт, на підставі якого позивач розрахував розмір завданої шкоди, зроблено лише через 5 місяців після підключення теплопостачання, що виключає можливість встановлення на його підставі причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювача шкоди. Доводи апеляційної скарги про неналежну оцінку судом першої інстанції звіту №2804-18/1 від 28 квітня 2018 року про незалежну оцінку розміру ринкової вартості шкоди, спричиненої приміщенням квартири і майну, є необґрунтованими.

За таких обставин, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача майнової шкоди.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 20 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 22 січня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.