Постанова

Іменем України

21 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 753/8815/17

провадження № 61-10109св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Литвиненко І. В., Петрова Є. В., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасименко Наталія Миколаївна, ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва, у складі судді Даниленка В. В., від 04 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Приходька К. П., Таргоній Д. О., Журби С. О., від 07 травня 2019 року.

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Герасименко Н. М., Мартиненка В. С. про часткове визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилась спадщина. Рішеннями суду йому було визначено додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом та встановлено факт, що він є рідним сином померлого. У цей час його брат, ОСОБА_2 , отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна ОСОБА_3 Приватним нотаріусом заявнику відмовлено в отримані свідоцтва про право на спадщину за законом.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 березня 2016 року, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н. М., зареєстровані в реєстрі за №599, №600, №601, згідно з якими спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його син - ОСОБА_2 , що складається з:

земельної ділянки площею 0,1000 га., що розташована у АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальнодержавний кадастровий номер НОМЕР_1 ;

земельної ділянки площею 0,2106 га у межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальнодержавний кадастровий номер НОМЕР_2 ;

земельної ділянки площею 0, 9523 га у межах Личаківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, загальнодержавний кадастровий номер НОМЕР_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 Визнано недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом на:

земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 , видане 03 березня 2016 року ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н. М., реєстраційний № 599;

земельну ділянку в межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,2106 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , видане 03 березня 2016 року ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н. М., реєстраційний № 600;

земельну ділянку у межах Личаківської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,9523 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , видане 03 березня 2016 року ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н. М., реєстраційний № 601.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що при видачі ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за законом не було враховано спадкове право ОСОБА_1 та обсяг спадкового майна, а тому свідоцтва про право на спадщину за законом є недійсними.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходив із того, що суд правильно визначився з правовідносинами, які виникли між сторонами, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У травні 2019 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року, а справу передати на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги обґрунтовано тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з`ясували обставини справи. Ухвалюючи рішення у справі, місцевий суд, незважаючи на те, що позивач просив частково визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, визнав їх недійсними у повному обсязі, тобто вийшов за межі заявлених позовних вимог. Судами не було правильно встановлено фактичних обставин у справі, не надано належної оцінки зібраним доказам.

Також заявник вказує про те, що судові рішення, якими позивачу було визначено додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом та встановлено факт, що ОСОБА_1 є рідним сином померлого ОСОБА_3 , скасовано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

28 травня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою та зупинено дію рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

29 липня 2019 року ухвалою Верховного Суду справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Герасименко Н. М., ОСОБА_2 про часткове визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Відзиву на касаційну скаргу не подано

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_3 , про що 21 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис за № 974 (свідоцтво серії НОМЕР_4 ).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на:

земельну ділянку площею 0, 1000 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 ;

земельну ділянку, у межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 2106 га, кадастровий номер НОМЕР_2 ;

земельну ділянку у межах Личаківської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 9523 га, кадастровий номер НОМЕР_3 .

03 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко Н. М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 на майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:

земельну ділянку площею 0, 1000 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер НОМЕР_1 ;

земельну ділянку у межах Шпитьківської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0, 2106 га, кадастровий номер НОМЕР_2 ;

земельну ділянку у межах Личаківської сільської ради Києво-Святошинського району, Київської області, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0, 9523 га, кадастровий номер НОМЕР_3 .

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2016 року у справі № 359/3015/16-ц визначено ОСОБА_1 додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2017 року у справі № 753/13687/16-ц задоволено заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: Щасливська сільська рада Бориспільського району Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Києва, є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Герасименко Н. М. сповіщено ОСОБА_2 про появу нового спадкоємця та виявлення нового спадкового майна, а саме на:

земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_5 , площею 0, 907 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада;

1/7 частки земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_6 , загальною площею 1, 1717 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада.

04 квітня 2017 року ОСОБА_2 своєю заявою, яка посвідчена нотаріусом, повідомив, що заперечує проти включення ОСОБА_1 до відповідної черги спадкоємців за законом.

Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Герасименко Н. М. від 12 квітня 2017 року № 170/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється двома шляхами: за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

За змістом норм статей 1268-1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Згідно частини третьої статі 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Чинним цивільним процесуальним законодавством передбачено, що визначення предмету та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Звертаючись до суду з позовом, заявник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення.

ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, просив суд частково визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані ОСОБА_2

Водночас позовна заява не містить доводів щодо часткової недійсності оспорених свідоцтв, а у заявлених вимогах позивач не вказав у якій саме частині необхідно їх визнати недійсними. Натомість місцевий суд, ухвалюючи рішення у справі, визнав недійсними свідоцтва про право на спадщину у повному обсязі.

Крім того, визнаючи недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку у межах Личаківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, місцевий суд не звернув уваги на те, що за померлим такої земельної ділянки не рахувалось і доказів на підтвердження протилежного суду не надано.

Більше того, Личаківської сільської ради у Києво-Святошинському районі Київської області не існує, натомість існує Личанківська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області з адміністративним центром у с. Личанка Києво-Святошинського району Київської області.

За вказаних обставин висновок місцевого суду про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 здійснено з неповним з`ясуванням обставин справи та не може вважатись обґрунтованим.

Також слід зауважити, що під час апеляційного перегляду справи заявник повідомляв суд, що постановою Київського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року скасовано рішення Дарницького районного суду міста Києва від 10 січня 2017 року у справі № 753/13687/16-ц (а.с. 194, 195-196), яким встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Києва, є рідним сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначеною постановою суду апеляційної інстанції заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишено без розгляду та роз`яснено останньому його право на звернення до суду з відповідним позовом на загальних підставах.

Крім того, на час перегляду справи у касаційному порядку рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2016 року у справі № 359/3015/16-ц, яким ОСОБА_1 визначено додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасовано постановою Київського апеляційного суду від 16 травня 2019 року.

За таких обставин, суд першої інстанції не виконав вимоги статті 263 ЦПК України, неповно встановив обставини у справі, а апеляційний суд передчасно залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Частиною першою статті 400 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції під час розгляду справи в касаційному порядку не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки вказані недоліки, допущені судами, не можуть бути усунуті при касаційному розгляді справи, а тому судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

При новому розгляді справи суду необхідно правильно визначити коло спадкоємців ОСОБА_3 , надати оцінку доводам та поданим сторонами доказам в обґрунтування своїх вимог та заперечень, як в цілому, так і кожному доказу окремо.

Керуючись статтями 402, 409, 411, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 04 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Дарницького районного суду міста Києва.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

СуддіІ. В. Литвиненко

Є. В. Петров

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська