Справа № 548/1054/19
Провадження №2/548/463/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді- Миркушіної Н.С.,

за участю секретаря судового засідання - Ващенко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Хорольсткого районний відділ ДРАЦС ГТУЮ про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач ОСОБА_2 записаний

батьком її дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча таким не являється. Запис зроблено через, те що дитина народилася менше чим через 10 місяців після розірвання шлюбу.

На підставі вищенаведеного, позивач і змушена звертатися до суду з даною позовною заявою.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій прохав справу розглядати без його участі та вказав, що повністю визнає позов.

Представник третьої особи Хорольсткого районного відділу ДРАЦС ГТУЮ Потапенко Т.С. в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та вказала, що не заперечує проти задоволення позову.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст.ст.10, 11, 212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За нормою ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Частиною 4 статті 174 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Пунктом 4 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 р. N5 Пленум Верховного суду України роз`яснив, що, у разі визнання відповідачем (або його представником за відсутності у дорученні відповідних обмежень) позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову, а не про задоволення позову частково чи про відмову в його задоволенні. Якщо для цього немає законних підстав, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи.

Аналогічне положення містить пункт 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, де зазначено, що, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14.11.2012 року по 20.06.2018 року, що доводиться рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 20.06.2018 року по справі №551/498/18, яке набрало законної сили 23.07.2018 року.

Згідно ч.2 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

03.02.2019 року згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 , народилася ОСОБА_3 , тобто до спливу десяти місяців після розірвання шлюбу між сторонами, тому батьком дитини записано відповідача.

Судом встановлено, що відповідачу було відомо, що він не є біологічним батьком ОСОБА_3 , і відомості про нього як батька внесенні в її актовий запис про народження лише на виконання вимог ч.2 ст.122 СК України.

Згідно ч.3 ст.122 СК України подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини.

Відповідо до п.п.10, 11 ПП ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розглядісправ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, слідує, що в судовому порядку батьківство може

бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК).

Судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в

разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Хорольсткого районний відділ ДРАЦС ГТУЮ про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини,слід задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 384, 20 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.122 СК України, ст.ст. 1-18, 76-81, 141, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Хорольсткого районний відділ ДРАЦС ГТУЮ про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини,- задовольнити повністю.

Виключити з актового запису про народження №13 від 26.02.2019 року складеного Шишацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відомості про батька - ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 судовий збір в сумі 384, 20 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 14.05.2019 року за квитанцією №15573 в відділенні АТ «Полтава банк» в м.Хорол в сумі 768, 40 грн., тобто в розмірі 384, 20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пп.15.5 п.15розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України,до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Хорольський районний суд Полтавської області.

Повний текст судового рішення складений 16.08.2019 року.

Суддя : Н.С. Миркушіна