Справа № 298/344/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15 січня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

за участі секретаря - Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Великоберезнянського районного суду від 24 липня 2018 року (головуючий суддя Лютянська М.С.) щодо повороту виконання рішення Великоберезнянського районного суду від 22 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Комунал-Сервіс» про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 оскаржив у апеляційному порядку ухвалу Великоберезнянського районного суду від 24.07.2018, якою заяву Комунального підприємства «Комунал-Сервіс» - задоволено. Допущено поворот виконання рішення у справі № 298/344/15-ц та стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Комунал-Сервіс» грошові кошти в сумі 13548 грн.65 коп. основного боргу та 391 грн.54 коп. судового збору, в рахунок повороту виконання рішення суду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків обставинам справи, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, у зв'язку з чим просить скасувати ухвалу та у задоволенні заяви про поворот виконання рішення відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заявник пропустив річний строк для подання заяви про поворот виконання рішення, передбачений ч. 10 ст. 444 ЦПК України (у редакції чинній із 15.12.2017).

У запереченнях на апеляційну скаргу КП «Комунал-Сервіс» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Апелянт в судове засідання апеляційного суду не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, про свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 61 т. 2). Клопотань про відкладення розгляду справи від апелянта не надходило. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Великоберезнянського районного суду від 22.05.2015 позов ОСОБА_1 до КП «Комунал-Сервіс» про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з КП "Комунал-Сервіс" на користь ОСОБА_1 43061,22 грн. та 451,51 грн. судового збору.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 01.07.2015 апеляційну скаргу КП «Комунал-Сервіс» було відхилено, а рішення Великоберезнянського районного суду від 22.05.2015 - залишено без змін.

Боржником КП «Комунал-Сервіс» повністю сплачено ОСОБА_1 суму боргу, що стверджується платіжними дорученнями №991 від 24.07.2015, № 1068 від 29.07.2015, № 1247 від 10.09.2015, № 1259 від 14.09.2015, а виконавче провадження (ВП № 48136600) закінчено постановою державного виконавця від 17.09.2015.

Разом із тим КП «Комунал-Сервіс» було оскаржено вказану ухвалу апеляційного суду в касаційному порядку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 18.11.2015 було скасовано ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 01.07.2015 та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 18.02.2016 скасовано рішення Великоберезнянського районного суду від 22.05.2015 та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_1 до КП «Комунал-Сервіс» про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з КП «Комунал-Сервіс» на користь ОСОБА_1 29512,57 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 59,97 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Дане рішення залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.10.2016.

Таким чином, рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 18.02.2016 задоволено позовні вимоги в меншому розмірі ніж рішенням суду першої інстанції.

07 листопада 2017 року КП «Комунал-Сервіс» звернулось до місцевого суду із заявою про поворот виконання рішення. У заяві зазначає, що позивач має повернути відповідачеві безпідставно стягнуту з нього за скасованим рішенням суму боргу у розмірі 13548,65 грн. (43061,22-29512,57=13548,65) та суму судового збору у розмірі 391,54 грн. (451,51-59,97= 391,54). Просить допустити поворот виконання рішення Великоберезнянського районного суду від 22 травня 2015 року у справі № 2398/344/15-ц та стягнути з ОСОБА_1 13548,65 грн. основного боргу та суму судового збору у розмірі 391,54 грн.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року у справі N 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 380 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання заяви) питання про поворот виконання рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Отже, поворот виконання - це повернення позивачем відповідачеві всього одержаного ним за скасованим чи зміненим рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 381 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання заяви) якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність у даному випадку починає спливати з дня набрання законної сили рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 18.02.2016.

Таким чином, заяву про поворот виконання рішення КП «Комунал-Сервіс» було подано 07.11.2017 - у межах позовної давності - з дотриманням вимог ЦПК України, що діяли на момент її подання, тобто до набрання чинності редакції ЦПК України від 15.12.2017.

Отже, з урахуванням п. 11 ч.1 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у редакції, що діє від 15.12.2017, така заява не може бути залишеною судом без руху, повернута або передана за підсудністю, щодо неї не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження - за правилами, що діють після набрання чинності редакцією ЦПК України з 15.12.2017, оскільки вона подана з додержанням строків та відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності такої редакції ЦПК України.

У зв'язку з цим, твердження ОСОБА_1 в апеляційні скарзі, що заява про поворот виконання рішення могла бути подана КП «Комунал-Сервіс», у силу ч. 10 ст. 444 ЦПК України від 15.12.2017, протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції - є необґрунтованим, оскільки заяву було подано 07.11.2017 за правилами, що діяли до набрання чинності редакції ЦПК України від 15.12.2017.

За таких обставин, судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність допущення повороту виконання рішення у даній справі.

Доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують, а ухвалу постановлено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Посилання скаржника на помилковість розрахунку заборгованості у рішенні Апеляційного суду Закарпатської області від 18.02.2016, є необґрунтованим, таке судове рішення набрало законної сили, було залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12.10.2016, та відповідна обставина не входить до предмету розгляду при вирішенні питання про поворот виконання рішення.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Великоберезнянського районного суду від 24 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 січня 2019 року.

Головуюча: Судді: