Дата документу 11.07.2019 Справа № 335/8495/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 335/8495/18Головуючий у 1-й інстанції Рибалко Н.І. Повний текст рішення складено 14.03.2019 року.
Пр. № 22-ц/807/1809/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Крилової О.В.

за участі секретаря Кулабухової І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-3), який в подальшому уточнив (а.с. 9-11, 45-46), та в якому, посилаючись на наявну затримку в розрахунку призвільненні з 26.04.2018 року по 30.11.2018 року, просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки у розрахунку у розмірі 49530,58 грн. та моральну шкоду у розмірі 50000,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Запоріжжяобленерго», однак у зв`язку з нерегулярною виплатою заробітної плати, 25.04.2018 року вимушений був звільнитися з власної ініціативи у відповідності до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Але в день звільнення позивачу не була виплачена заборгованість по заробітній платі. Лише 30.11.2018 року позивачу була сплачена заробітна плата та компенсація заборгованості за час затримки розрахунку зарахуванням індексу інфляції.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Рибалко Н .І . (а.с. 4).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2018 року (а.с. 14) вищезазначений позов ОСОБА_1 визнано неподаним та повернуто позивачеві.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 05 грудня 2018 року (судді Онищенко Е.А., Бєлка В.Ю., Воробйова І.А.а.с. 33-36) вищезазначену ухвалу суду першої інстанції скасовано в порядку задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду першої інстанції (суддя Рибалко Н.І. а.с. 39) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року (а.с. 66-68) позов ОСОБА_1 у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Запоріжжяобленерго» (м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку, яка зазначена без відрахування податку та обов`язкових платежів і зборів, та з якої податок і збори підлягають відрахуванню при сплаті, у розмірі 39456,69 грн., моральну шкоду - 3000,00 грн.

Стягнуто з ПАт «Запоріжжяобленерго» (м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 74-75) просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку ПАТ «Запоріжжяобленерго» у сумі 39456,69 грн., постановити нове рішення в частині про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку ПАТ «Запоріжжяобленерго» у сумі 56497,39 грн.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 81).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 85), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 89).

ПАТ «Запоріжжяобленерго» подало апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у цій справі (а.с. 90-97).

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 100) дану справу, з урахуванням конкретних обставин справи, призначено до апеляційного розгляду на 11.07.2019 року та витребувано у ПАТ «Запоріжжяобленерго» довідку про щомісячну заробітну плату працівника ОСОБА_1 без вирахування податків та зборів за період з 01.06.2017 року по 25.04.2018 року включно.

ПАТ «Запоріжжяобленерго» на виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду надало довідку про щомісячну заробітну плату працівника ОСОБА_1 для долучення до матеріалів цієї справи (а.с. 106-109).

В автоматизованому порядку у цій справі суддею Криловою О.В. замінено суддю Кочеткову І.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (а.с. 110-111).

Відводів учасниками цієї справи суддям апеляційного суду та самовідводів суддями апеляційного суду у цій справі не заявлено.

У судове засідання 11 липня 2019 року належним чином повідомлений апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 105) представник відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» не з`явився, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістив, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавав.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажною причину неявки у дане судове засідання представника відповідача ПАТ «Запоріжжяобленерго» у цій справі і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останнього за присутністю позивача ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що відповідач ПАТ «Запоріжжяобленерго» із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодилось, останнє в апеляційному порядку не оскаржувало.

Позивач ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку ПАТ «Запоріжжяобленерго» у сумі 39456,69 грн.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в мажах доводів та вимог апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 і лише в оскаржуємій частині - в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку ПАТ «Запоріжжяобленерго» у сумі 39456,69 грн.

У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі частково, керувався ст. ст. 2, 3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі лише в частині їх задоволення.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 в силу вимог ст. ст. 116-117 КЗпП України має право на стягнення ПАТ «Запоріжжяобленерго» середнього заробітку за весь час розрахунку при звільненні за період з 24.04.2018 року (а.с.48) по 29.11.2018 року включно саме, виходячи із середньоденного заробітку 264,81 грн. (довідка а.с. 61).

Оскільки, заборгованість з заробітної плати була виплачена позивачеві відповідачем лише 30.11.2018 року, кількість днів прострочки визнається сторонами у цій справі, ст. 82 ч. 1 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача у цій справі, яку він вважає такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Не ґрунтуються на законі доводи позивача ОСОБА_1 про те, що належним для розрахунку середнього заробітку у цій справі є у тому числі місяць - квітень 2018 року. Оскільки, як правильно було встановлено судом, ОСОБА_1 не відпрацював повний місяць - квітень 2018 року, а був звільнений раніше - 24.04.2018 року. Крім того, у квітні 2018 року, окрім заробітної плати, ОСОБА_1 була виплачена частина заборгованості по заробітній платі тощо на загальну суму 42447,37 грн. (довідка відповідача а.с. 107, яка була надана апеляційному суду на виконання ухвали останнього, та яка може бути прийнята апеляційним судом до уваги у цій справі, як доказ, передбачений ст. 367 ч. 3 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача).

Також мали місце інші виплати, окрім заробітної плати позивача, у лютому 2018 року (довідка а.с. 107).

Тому, відповідачем при розрахунку суми середньої заробітку за останні два повні відпрацьовані позивачем місяці роботи у відповідача: лютий та березень 2018 року, правильно не брались до уваги ці інші виплати.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та позивачем апеляційному суду не надані.

В силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 саме розміру середнього заробітку, що підлягає стягненню з відповідача на його користь у цій справі, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

ОСОБА_1 не надав суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування свого позову у цій справі в частині розміру середнього заробітку, що перевищує розмір 39456,69 грн.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Доказами, передбаченими ст. 367 ч.ч. 2,3 ЦПК України, у цій справі можуть бути докази (табульки, форма ОК-5 Пенсійного фонду України, копії а.с. 76-78), додані позивачем до його апеляційної скарги.

Проте, останніми не спростовуються правильні висновки суду першої інстанції в оскаржуємій частині рішення у цій справі.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті в оскаржуємій частині.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині у цій справі або ж його зміни.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, останній не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору (а.с. 73), сплаченого ОСОБА_1 при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2019 року у цій справі в оскаржуємій частині залишити без змін.

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 15.07.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Крилова О.В.