"28" січня 2019 р.
Провадження №642/3274/17
Справа №2/642/649/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.):

у складі: головуючого судді Ольховського Є.Б.

за участю секретаря судового засідання Алімурадової Т.Я.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочку по сплаті аліментів в розмірі 175225.18 грн., та судові витрати в розмірі 1773.28 грн. вказуючи, що за рішенням Московського районного суду м. Харкова відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на неповнолітню дитину, але ухиляється від своїх обовязків в звязку з чим за ним виникла заборгованість з травня 2014 року в розмірі 51095.59 грн., отже пеня за прострочку складає суму позову у розмірі 175 225,18 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 26.12.2017 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів.

Відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що його неявка в судове засідання була з поважних причин оскільки він не отримував повістку та копію заочного рішення крім того судом не враховані істотні обставини щодо суті позову.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.01.2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Рішення від 26.12.2017 року скасовано. Справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Відповідно до 2 ст. ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ОСОБА_2, 18.01.2019 року подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 196 СК України (із змінами), у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Тобто, у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів, неустойка (пеня), не може перевищувати 100 відсотків суми заборгованості. У звязку з чим вважає, що загальна сума неустойки (пені) не може перевищувати вказаної у позові суми заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.05.2017 року, та має дорівнювати не більше 100 відсотків заборгованості, тобто 51095,59 грн. Зазначає, що суд помилково застосував норми матеріального права, що втратили свою чинність при ухваленні заочного рішення суду від 26.12.2017 року. Також просить суд врахувати той факт, що в нього на утриманні знаходиться батько, який є інвалідом 2-ої групи, сам відповідач має ряд захворювань у звязку з чим, він та його родина знаходяться у скрутному матеріальному становищі, що не дає йому можливості на виконання його обовязків стосовно своєчасної сплати аліментів на утримання дитини та за наявності, сплати відповідної неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 23.01.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ОСОБА_1, 24.01.2019 року подала до суду відповідь на відзив на позов, в якому зазначила, що позовна заява була подана 03.07.2017 року, заборгованість відповідача по сплаті аліментів охоплює період з 01.05.2014 р. по 30.04.2017 р., тобто до набрання чинності нової редакції ч.1 ст. 196 СК України, у звязку з чим вважає, що судом при вирішенні рішення по справі повинна враховуватись чинна на той момент редакція ч. 1 ст. 196 СК України. Просить суд задовольнити її позовну заяву у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 09.02.2006 року Московським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 2-321, згідно до якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки Поліни, підлягають стягненню аліменти (а.с.8).

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 26 травня 2011 року ОСОБА_2 був позбавлений батьківських прав відносно доньки Поліни (а.с.16-17).

Довідкою Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції підтверджено що станом на 01.05.2017 року існує заборгованість по аліментам та останні боржником не сплачувались (а.с. 21).

Довідками виконавчої служби встановлено, що заборгованість по аліментах за ОСОБА_2 складає станом на 01.05.2017 року 51095.59 грн.

Відповідно до ст. 196 СК України, (яка діяла на час утворення заборгованості та нарахування пені) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у справі № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року.

Стосовно посилання відповідача на ч. 1 ст. 196 СК України (із змінами внесеними згідно із законом №2037-VIII від 17.05.2017 року) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, суд зазначає, що вищевказана норма закону набрала чинності 08.07.2017 року. Позовна заява подана 03.07.2017 року, заборгованість відповідача по сплаті аліментів охоплює період з 01.05.2014 р. по 30.04.2017 р., тобто до набрання чинності зазначених норм закону, тому зазначені посилання відповідача, судом не приймаються.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 офіційно не працевлаштований, з кінця червня 2018 року по теперішній час, проходить лікування у неврологічному відділенні Харківської обласної клінічної лікарні №3 та знаходиться під наглядом лікаря з діагнозом «дисциркуляторна енцеіалопатія на фоні гіпертонічної хвороби». На його утриманні знаходиться 73-й батько ОСОБА_3, який є інвалідом 2-ої групи. За станом свого здоровя він може лише обмежено, у певній мірі себе обслуговувати. Потребує постійного догляду та піклування. у звязку з чим, він та його родина знаходяться у скрутному матеріальному становищі, що не дає йому можливості на виконання його обовязків стосовно своєчасної сплати аліментів на утримання дитини та за наявності, сплати відповідної неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, що підтверджується довідками КЗОЗ ХОКПЛ №3 стосовно ОСОБА_2, витягом ультразвукового обстеження від 10.07.2018 р. стосовно ОСОБА_2, посвідченням серії АГ №665675, видане на ім"я ОСОБА_3, довідкою до акту МСЕК серії 10 ААА на ім"я ОСОБА_3, індивідуальною програмою реабілітації інваліда №419 на ім"я ОСОБА_3

У п. 22 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Згідно ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що розмір неустойки був розрахований відповідно до норм діючого (на той момент) законодавства, враховуючий скрутне матеріальне становище відповідача, суд, виходячи з принципу диспозитивності, не виходячи за межі позовних вимог, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення неустойки, а саме в розмірі заборгованості по сплаті аліментів, що складає 51095,59 грн.

Згідно платіжних доручень при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1773,28 гривень.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 516,02 грн., обрахований пропорційно задоволенню позовних вимог (29,1 %)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 196 (яка діяла до 08.07.2017 р.),197 СК України, ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268,273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочку сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, і.п.н. НОМЕР_2), пеню (неустойку) за прострочку сплати аліментів в розмірі 51 095 (пятдесят одна тисяча девяносто пять) грн. 59 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, і.п.н. НОМЕР_2), судові витрати в розмірі 516 (пятсот шістнадцять) грн. 02 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Б. Ольховський