Справа № 697/2476/18
Провадження № 2/697/84/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Канів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач є її батьком. З нього на її користь стягувались аліменти на її утримання з 27.09.2016 року по 30.06.2018 року. В даний час позивач продовжує навчання, в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Вона проживає з мамою та перебуває на її утриманні. Батько матеріальної допомоги не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала пояснення до позову та свої інтереси доручила представляти адвокату ОСОБА_2 Позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в розмірі 1/6 частини від його заробітку, та пояснив, що він перебуває у шлюбі з іншою жінкою. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які знаходяться на його утриманні.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження (серії І-СР № 020456 від 25.12.1997 року) ОСОБА_4 народилась 20.11.1997 року, а її батьком зазначений ОСОБА_3 (а.с.4)

Як вбачається з довідки Київського національного університету технологій та дизайну № 683 від 22.10.2018 року ОСОБА_4 є студентом 1 курсу другого рівня вищої освіти (магістр) заочної форми навчання факультету економіки та бізнесу з терміном закінчення навчання 31.12.2019 року.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4 є дочкою відповідача по справі, яка досягла повноліття та навчається в навчальному закладі.

Відповідно до ст.ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином та з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина.

Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення, в тому числі в період навчання у навчальному закладі покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них.

Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

При визначені розміру аліментів на утримання дочки сторін, що продовжує навчання, суд враховує матеріальне становище відповідача, оскільки відповідач є працездатним та доказів про своє скрутне матеріальне становище, як підставу для відмови в задоволенні позову, не надав.

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Разом з тим, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України з обов'язковим дотриманням норм чинного законодавства.

Так при розгляді вказаної справи суд враховує, що згідно з нормами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що відповідач має можливість та зобов'язаний сплачувати аліменти у розмір 1/4 частини всіх видів заробітку.

Однак жодного доказу отримання належного доходу відповідачем, який буде достатній для сплати суми аліментів в заявленому розмірі, позивачем суду не надано.

Більше того, як вбачається із довідки-розрахунку заборгованості по аліментах із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягувались аліменти на навчання за період з 27.09.2016 року по 30.06.2018 року. Проте у відповідача наявна заборгованість по аліментах , яка становить 6574,78 грн.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, відповідач має на утриманні двох малолітніх дітей від другого шлюбу.

В матеріалах справи міститься копія трудової книжки позивачки, з якої вбачається, що вона деякий час працювала, проте 21.01.2019 року звільнилась з роботи, вказана обставина також не заперечується позивачем по справі, та надано письмові пояснення щодо даної обставини.

Таким чином судом встановлено, що відповідач по справі має на утриманні двох малолітніх дітей, що безумовно впливає на його матеріальний стан, що не може бути залишено поза увагою суду.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того ч. 1 ст. 198 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Нормами ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п. 20 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи обставини зазначені вище, суд вважає, що повнолітня дочка сторін по справі, яка навчається безумовно потребує допомоги від своїх батьків, та враховуючи, що мати, допомогу надає, але її недостатньо, суд вважає, що батько має можливість та зобов'язаний надавати допомогу повнолітній дочці, яка навчається, оскільки доказів зворотного суду не надав. Однак розмір аліментів, який заявлений позивачем є не обґрунтованим, а тому суд приходить до висновку, що із відповідача необхідно стягувати 1/6 частину всіх видів його заробітку, що буде відповідати інтересам сторін по справі .

Врахувавши ті обставини, що позивач працювала та отримувала доходи, і звільнилась 21.01.2019 року, суд вважає за доцільне стягнути аліменти саме з 22.01.2019 року, після звільнення позивача з роботи.

Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягнути судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 10,т., ст. 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 199, 200 СК України суд ,-

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення алментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код НОМЕР_2, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на її утримання в звязку з її навчанням в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.01.2019 року і до закінчення навчання 31.12.2019 року, але не пізніше досягнення нею 23-х річного віку.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний код НОМЕР_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн..

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.01.2019 року.

Головуючий підпис ОСОБА_7

з оригіналом згідно: оригінал зберігається в матеріалах справи № 697/2476/18

Головуючий Г . С . ОСОБА_7