ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Херсон

справа: 766/10968/17

провадження: 22-ц/819/295/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Приходько Л.А. (суддя доповідач)

суддів: Бездрабко В.О.,

Вейтас І.В.,

секретар Кутузова А.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року у складі судді Дорошинської В.Е.,

встановив:

30 червня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтувала тим, що 20 жовтня 2012 року між нею та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб. Вона та відповідач є батьками неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на теперішній час проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі в розвитку та вихованні дітей не приймає, позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня подачі та до досягнення дітьми повноліття та аліменти за попередній період шість місяців в розмірі по 2000 грн. за кожний місяць на кожну дитину.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 3000 грн. (по 1500,00 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи стягнення з 30 червня 2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що визначаючи розмір аліментів суд у кожному випадку бере до уваги різні обставини, у тому числі й матеріальне становище дитини. Враховуючи вимоги ч.2 ст. 182 СК України відповідно до яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд відповідно до вимог ст. 182 СК України та пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3, стягну з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. (по 1500,00 грн. на кожну дитину). Відмовляючи у задоволені позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час, суд виходив з того, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки, позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження ухилення відповідача від сплати аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 2000 грн. (по 1000,00 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи стягнення з 30 червня 2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Виключити з мотивувальної частини рішення твердження про те, що судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, долею дітей не цікавиться, участі у виховані не приймає, як безпідставні.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір аліментів визначений судом без урахування наявності у нього можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у розмірі 3000,00грн. на місяць. Крім того, в рішенні не вказано на підставі яких доказів суд дійшов висновку про те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та не цікавиться їх долею.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2, посилаючись на те, що, на її думку, рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги, на думку позивача, є безпідставними, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав за обставинами викладеними у скарзі. Просив рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі 2000 грн. (по 1000,00 грн. на кожну дитину) щомісячно, починаючи стягнення з 30 червня 2017 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Заперечуючи проти апеляційної скарги ОСОБА_2, зазначила, що на її думку рішення суду є законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги є безпідставними, а тому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Обов'язок матері, батька утримувати дитину та його виконання регулюється главою 15 СК України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину, згідно ч.1 ст. 181 СК України, визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частинами 1 та 2 статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судом встановлено, що з 20 жовтня 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому Міський відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у м. Херсонській області, актовий запис №910, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 (а.с.3).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 18 квітня 2013 року Міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №330, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 09 липня 2015 року Міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 708, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.5).

Малолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживають разом з матір'ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою № 636 від 13 червня 2017 року та знаходяться на її утриманні (а.с.9)

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 жовтня 2017 року шлюб, зареєстрований Міським відділом ДРАЦС Головного управління юстиції у м. Херсонській області, актовий запис №910, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвано (а.с.91).

Домовленість щодо сплати аліментів на утримання дітей між батьками не досягнута. Вказана обставина визнана сторонами під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а тому доказуванню, відповідно до вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає.

Як вбачається з копій наданих ОСОБА_3 квитанцій в період часу з червня 2017 року по листопад 2018 року відповідач періодично на власний розсуд сплачував аліменти на утримання дітей: 06.06.2017 - 1909.55грн., 05.07.2017 - 500грн., 13.07.2017 - 600грн., 03.08.2017 - 686грн та 46грн., 30.08.2017 - 500грн., 02.09.2017 - 300.86грн., 29.09.2017 - 600грн., 26.10.2017 - 600грн., 23.02.2018 - 600грн., 03.04.2018 - 600грн., 10.04.2018 - 1500грн., 23.05.2018 - 600грн., 26.06.2018 - 1500грн., 16.07.2018 - 600грн.,28.08.2018 -600грн., 01.10.2018 - 600грн., 16.10.2018 -600грн., 02.11.2018 - 600грн.(а.с.103-104).

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з батька дитини аліментів на її утримання є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з розміром аліментів на утримання дітей визначених судом, яким, відповідно до вимог ч.1 ст. 181 СК України, враховані стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Крім того, з пояснень ОСОБА_3, даних під час розгляду справи в апеляційному суді вбачається, що йому на праві власності належить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, яку він не обробляє та не здає в оренду.

Наявність у платника аліментів на праві власності нерухомого майна у тому числі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, також відповідно до ч.1 ст. 181 СК України повинно враховуватися при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Розмір аліментів на утримання кожної дитини визначений судом (1500грн. на місяць) є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості розміру аліментів не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Будь-яких доказів, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, на підтвердження своїх доводів, що необхідним для забезпечення гармонійного розвитку дітей буде достатнім розмір у 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, апелянтом суду не надано.

Норми права, які регулюють спірні відносини не пов'язують обов'язок утримання дитини до її повноліття з наявністю такої можливості у батьків дитини. А оскільки судом визначений розмір аліментів менший за мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, доводи апелянта про відсутність у нього достатнього заробітку (доходу) позбавлені правового обґрунтування.

На підтвердження своїх доводів, що його матеріальне становище не дозволить йому сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом, апелянтом, на виконання вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, не надано жодного доказу.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_3, він проживає у сільській місцевості, працює не офіційно та отримує заробітну плату у розмірі 4000грн. Однак, на підтвердження розміру свого доходу будь-яких доказів апелянт не надав. А тому, врахувавши, що відповідач є працездатною особою, не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, має на праві власності земельну ділянку сільськогосподарського призначення суд першої інстанції стягнув аліменти у розмірі необхідному та достатньому для забезпечення гармонійного розвитку дітей.

Доводи ОСОБА_3 про те, що він не маючи постійного заробітку проте в міру своєї можливості намагався хоча б частково забезпечити належний рівень життя дітей висновків суду не спростовують, оскільки домовленість щодо способу, розміру та порядку сплати аліментів між сторонами не досягнута.

Як вбачається з квитанцій відповідач перераховував суми на утримання двох дітей значно менше ніж мінімальний розмір аліментів визначений законом, які є недостатніми для забезпечення гармонійного розвитку двох дітей.

На підтвердження своїх доводів про те, що суд безпідставно зазначив у мотивувальній частині рішення про те, що він матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав, не цікавиться їх долею та не приймає участь у вихованні апелянтом також не надано. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з наданих квитанцій відповідач перераховував кошти на утримання дітей з часу звернення позивачки до суду з даним позовом, визначаючи розмір аліментів на власний розсуд. Будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів про те, що він цікавиться долею дітей та приймає участь у їх вихованні апелянтом суду не надано.

Суд, в частині стягнення аліментів на утримання дітей, з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи дослідив надані сторонами докази, яким дав належну оцінку та постановив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Рішення суду в частині відмови у задоволені позовних вимог про стягнення аліментів за попередній період у встановленому законом порядку не оскаржено, а тому апеляційним судом не переглядалося.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 25 січня 2019 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: В.О. Бездрабко

І.В. Вейтас