Справа №522/9774/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі судового засідання Прусс О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 100000 грн. страхового відшкодування та 1000 грн. судового збору, сплаченого при подачі позову.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 21:30 год. у Б. Дністровському районі Одеської області, водій ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 керував автомобілем «Nissan Tiida 1.6» р/н НОМЕР_5 рухався по автодорозі Р 70 «Одеса - Б-Дністровський - Монаши» з боку м. Б-Дністровський в напрямку с. Затока Б-Дністровського району Одеської області та на 68 км + 200 м. зазначеної автодороги виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автопоїздом у складі вантажного сідлового тягача «MAN 19.403» р/н НОМЕР_2 з напівпричепом «KRONE SDP 24» р/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який рухався по автодорозі Р 70 «Одеса - Б-Дністровський - Монаши» у зустрічному прямому напрямку.

Внаслідок ДТП водій та малолітній пасажир автомобіля «Nissan Tiida 1.6» - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали тілесні ушкодження, від яких водій ОСОБА_4 загинув на місці пригоди та доставлений до моргу м. Б-Дністровського, а пасажир ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 до КЗ «Б-Дністровська МРЛ».

Відповідно до Постанови про закриття кримінального провадження від 20.11.2017 року Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області у кримінальному провадженні № 0000648 від 19.07.2017 року (згідно Витягу з к/п № 0000648), було постановлено, що причиною ДТП виявилося порушення вимог п.п. 1.2., 1.5., п/п «б» п. 2.3., 12.1., 12.3., 13.3. «Правил дорожнього руху» України з боку водія ОСОБА_4, однак, з огляду на те, що малолітньої постраждалої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, отже, у його діях не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

У діях водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 не вбачається яких-небудь порушень вимог «Правил дорожнього руху», що складаються в причинному зв'язку із даним ДТП, отже, у його діях відсутній склад злочину, передбачений ст. 286 КК України.

Однак, в діях ОСОБА_4, наявні порушення вимог п.п. 1.2., 1.5., п/п «б» п. 2.3., п.п. 11.3., 12.1., 12.34, 13.3. «Правил дорожнього руху» України, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за що він має нести відповідальність, але враховуючи те, що внаслідок ДТП ОСОБА_4 помер, то згідно з вимогами п. 9 ст. 247 КУпАП він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Пошкоджений транспортний засіб належав ОСОБА_2, на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 від 13.02.2914 року, виданого Центром ДАІ 5101, вантажним сідловим тягачем - Е марки MAN 19.403, 1998 року випуску, об'єм двигуна 11967, шасі № НОМЕР_7, реєстраційний номер НОМЕР_2. Однак, у момент ДТП за кермом перебував Позивач на підставі довіреності від 25.11.2014 року (довіреність передбачає право користування, обміну, здачі в оренду, продажу, страхування, а також право одержувати страхові відшкодування).

24.10.2017 року, Позивач відчужив сказаний автомобіль та сідловий тягач своїй дружині - ОСОБА_6, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 24.10.2017 року.

Відповідальність винуватця ДТП була застрахована в ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю» «ГЛОБУС», номер полісу Серія АК-4395016 від 16.05.2017 року.

Позивач, 25.07.2017 року, звернувся із відповідною заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування до Південного центру врегулювання збитків (філії) ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю» «ГЛОБУС», яке знаходиться за адресою: місто Одеса, вул. Пушкіньска, 27, офіс, 17, розташування якого підтверджується витягом з сайту Відповідача.

Однак, страхова компанія не здійснила жодних виплат Позивачу. При цьому, страхова сума (ліміт відповідальності) за матеріальну шкоду становить 100 000 грн., відповідно до Полісу АК 3467868.

Страховою компанією було усно повідомлено Позивачу, що згідно із зазначеним дослідженням, матеріальний збиток складає більше ніж 100 000 грн. Проте, було відмовлено у виплаті страхової суми, оскільки, 25.07.2017 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про настання страхового випадку Потім, 24.10.2017 року Позивач відчужив автомобіль та сідловий тягач свої дружині. Проте, 25.11.2017 року у Позивача закінчився трирічний строк довіреності, і страховою компанією з огляду на цей факт, було відмовлено у виплаті страхової суми та зазначено, що йому необхідно надати іншу довіреність, яка буде чинною на даний час. Однак, отримати іншу довіреність позивач не має можливості, оскільки зв'язок із власницею машини відсутній.

Позивач вважає, що дії Відповідача суперечать законодавству, так як у момент подання заяви на виплату страхового відшкодування довіреність Позивача була дійсною, тобто страхова компанія отримала відповідну заяву та усі необхідні документи та повинна була розглянути цю заяву в порядку та строки передбачені законодавством.

Провадження у справі відкрито 06 червня 2018 року та встановлено загальний порядок розгляду справи.

16 липня 2018 року до суду представником відповідача подано заперечення на позовну заяву в якій представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що станом на 10 липня 2018 року потерпіла особа ОСОБА_1 не надав до ТДВ СТДВ «Глобус» документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування, а тому у відповідача не має законних підстав, визначених п. «б» ст. 35 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для виплати страхового відшкодування позивачеві.

14 вересня 2018 року представником позивач подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач додатково до вимог викладених у позовній заяві просить стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю" "ГЛОБУС" (ідентифікаційний код юридичної особи 20448234) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4) витрати на правову допомогу у розмірі 7500 (сім тисяч п'ятсот) гривень, посилаючись на те, що оскільки ним здійснювались витрати на оплату праці адвоката, то він має право стягнути ці витрати з відповідача, які згідно Договору про надання правової допомоги від 05.04.2018 року становлять 7500 грн., на підтвердження оплати яких надає копію квитанції № 05/04/18 .

Також, 14 вересня 2018 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій представник посилається на наступне.

25.07.2017 року Позивач звернувся до Відповідача із заявою про настання страхового випадку (із діючою довіреністю ОСОБА_2, яка включає в себе широкий обсяг повноважень щодо володіння, користування, розпорядження транспортним засобом та права на отримання страхового відшкодування). Потім, 24.10.2017 року Позивач відчужив автомобіль та сідловий тягач свої дружині (маючи на це право, зазначене у довіреності). Проте, 25.11.2017 року у Позивача закінчився трирічний строк довіреності, і страховою компанією з огляду на цей факт, було відмовлено у виплаті страхової суми та зазначено, що йому необхідно надати іншу довіреність, яка буде чинною на даний час. Зазначена вимога Відповідача суперечить чинному законодавству України. Адже, на момент скоєння ДТП та звернення Позивача до страхової компанії ОСОБА_1 був повноправним володільцем транспортного засобу, на законних підставах керував транспортним засобом та звертався до страхової компанії для виплати йому страхового відшкодування. Також, маючи всі права володільця, Позивач відчужив транспортний засіб своїй дружині.

03 жовтня 2018 року представником відповідача подано заперечення, в яких відповідач вказує на те, що стягнення з страхової компанії суми витрат на правову допомогу не передбачено законом. Крім того, позивачем не надано належних доказів понесення таких витрат, оскільки квитанція № 05/04/2018 не містить дати та часу проведення операції, в ній не зазначена інформація за яким договором і по якій справі проведена оплата послуг адвоката. Також відповідач вважає, що вказана сума оплати гонорару адвоката є завищеною.

15 листопада 2018 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з?явився, подав заяву про проведення судового засіданні за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, подав заяву про проведення судового засіданні за його відсутності, просив врахувати обставини, викладені в запереченні та відмовити у задоволенні позову.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання була сповіщена належним чином.

Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 21:30 год. у Б. Дністровському районі Одеської області, водій ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 керував автомобілем «Nissan Tiida 1.6» р/н НОМЕР_5 рухався по автодорозі Р 70 «Одеса - Б-Дністровський - Монаши» з боку м. Б-Дністровський в напрямку с. Затока Б-Дністровського району Одеської області та на 68 км + 200 м. зазначеної автодороги виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автопоїздом у складі вантажного сідлового тягача «MAN 19.403» р/н НОМЕР_2 з напівпричепом «KRONE SDP 24» р/н НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який рухався по автодорозі Р 70 «Одеса - Б-Дністровський - Монаши» у зустрічному прямому напрямку.

Внаслідок ДТП водій та малолітній пасажир автомобіля «Nissan Tiida 1.6» - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 отримали тілесні ушкодження, від яких водій ОСОБА_4 загинув на місці пригоди та доставлений до моргу м. Б-Дністровського, а пасажир ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 до КЗ «Б-Дністровська МРЛ».

Відповідно до Постанови про закриття кримінального провадження від 20.11.2017 року Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області у кримінальному провадженні № 0000648 від 19.07.2017 року (згідно Витягу з к/п № 0000648), було постановлено, що причиною ДТП виявилося порушення вимог п.п. 1.2., 1.5., п/п «б» п. 2.3., 12.1., 12.3., 13.3. «Правил дорожнього руху» України з боку водія ОСОБА_4, однак, з огляду на те, що малолітньої постраждалої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, отже, у його діях не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

У діях водія ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 не вбачається яких-небудь порушень вимог «Правил дорожнього руху», що складаються в причинному зв'язку із даним ДТП, отже, у його діях відсутній склад злочину, передбачений ст. 286 КК України.

Однак, в діях ОСОБА_4, наявні порушення вимог п.п. 1.2., 1.5., п/п «б» п. 2.3., п.п. 11.3., 12.1., 12.34, 13.3. «Правил дорожнього руху» України, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за що він має нести відповідальність, але враховуючи те, що внаслідок ДТП ОСОБА_4 помер, то згідно з вимогами п. 9 ст. 247 КУпАП він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Пошкоджений транспортний засіб належав ОСОБА_2, на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 від 13.02.2914 року, виданого Центром ДАІ 5101, вантажним сідловим тягачем - Е марки MAN 19.403, 1998 року випуску, об'єм двигуна 11967, шасі № НОМЕР_7, реєстраційний номер НОМЕР_2. Однак, у момент ДТП за кермом перебував Позивач на підставі довіреності від 25.11.2014 року (довіреність передбачає право користування, обміну, здачі в оренду, продажу, страхування, а також право одержувати страхові відшкодування).

24.10.2017 року, Позивач відчужив сказаний автомобіль та сідловий тягач своїй дружині - ОСОБА_6, згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 24.10.2017 року.

Відповідальність винуватця ДТП була застрахована в ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю» «ГЛОБУС», номер полісу Серія АК-4395016 від 16.05.2017 року.

Позивач, 25.07.2017 року, звернувся із відповідною заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування до Південного центру врегулювання збитків (філії) ТДВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю» «ГЛОБУС», що підтвержено сторонами .

Однак, страхова компанія не здійснила жодних виплат Позивачу. При цьому, страхова сума (ліміт відповідальності) за матеріальну шкоду становить 100 000 грн., відповідно до Полісу №АК/4395016 від 16.05.2017 року.

Загальна сума збитків завдана транспортному засобу MAN реєстраційний номер НОМЕР_2, відповідно до звіту № 07-018 від 06.08.2017 року складає 214219,00 грн.

Страховою компанією було відмовлено у виплаті страхової суми, оскільки у Позивача закінчився трирічний строк довіреності від 25.11.2014 року, а іншу довіреність, яка буде чинною на даний час, позивачем не представлено.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб,

відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

До заяви додається, зокрема, п.«б» документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником.

Документи, зазначені у підпунктах "а"-"ґ" цього пункту, надаються для огляду та зняття копії або в копіях, засвідчених заявником. Страховик та МТСБУ мають право вимагати для огляду оригінали зазначених документів. Решта документів надаються в оригіналі або належним чином оформленій копії. Належно оформленою копією документа є копія, посвідчена органом, установою чи організацією, що його видала, або нотаріально посвідчена або посвідчена особою, якій подається заява про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Таким чином, особа, яка хоч і не є власником, але має законне право володіння майном, має також право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Зазначений висновок, було викладено у постанові ВС України у справі № 6-1365цс17 від 11 жовтня 2017 року.

Згідно п. 13 Постанови №4 Пленуму ВССУ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно ч. 9.1 ст. 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування здійснюється у межах страхових сум.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Тобто, позивач звернувшись 25.07.2017 року до відповідача з відповідно оформленою заявою про виплату страхового відшкодування, мав надати документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником.

Оскільки, позивач надав відповідачеві при зверненні довіреність від 25.11.2014 року, яка передбачає його право користування, обміну, здачі в оренду, продажу, страхування, а також право одержувати страхові відшкодування, та яка була чинною на той час, так як строк її дії визначено в три роки, тобто до 25.11.2017 року, а значить у відповідача не було законних підстав для відмови ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування в розмірі 100000 грн.

За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позову в цій частині та задовольняє його.

Крім того, позивачем за подання позовної заяви було сплачено 1000 грн. судового збору.

Судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача з відповідача має бути стягнуто 1000 грн. судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Суд встановив, що позивач уклав 05 квітня 2018 року з ОСОБА_7 договір про надання правової допомоги № 05/04/18, відповідно до розрахунку суми гонорару за надання правової допомоги по даному договору, ця сума складає 7500 грн.

Однак, надану копію квитанції № 05/04/2018 про оплату 7500 грн., суд не може прийняти як належний доказ понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, так як ця копія квитанції не завірена належним чином та не містить відповідних реквізитів платіжного документа.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення суми витрат на правничу допомогу у розмірі 7500 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 263 - 266, 353 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «ГЛОБУС», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди та стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю» «ГЛОБУС» (ідентифікаційний код юридичної особи 20448234, адреса: 03038, м. Київ, вул. Федорова Івана, 32 корп. В) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4, адреса: АДРЕСА_1) суму страхового відшкодування у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю» «ГЛОБУС» (ідентифікаційний код юридичної особи 20448234, адреса: 03038, м. Київ, вул.. Федорова Івана, 32 корп. В) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4, адреса: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28 січня 2019 року.

Суддя Л.М. Чернявська

21.01.2019