242/327/19
09 квітня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: - головуючого - судді Черкова В.Г.,
- при секретарі Кідрон О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно та права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом,-
ВСТАНОВИВ:
21.01.2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.
Стислий виклад позиції позивача.
В обґрунтування позову зазначила, що вона є спадкоємицею після смерті діда ОСОБА_3, який помер 13.03.2018 р. Після його смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельна ділянка, розташовані за адресою: Донецька область. М.Авдіївка, вул.Зелена, 3.
Спадкоємицею першої черги за законом після померлого є його донька (мати позивача) ОСОБА_2, яка спадщину не прийняла та не має заперечень щодо прийняття нею спадщини.
Інших спадкоємців немає, дружина ОСОБА_3 ОСОБА_4 померла 11.08.2016 р.
Постановою від 03.10.2018 р. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у звязку з відсутністю необхідних документів для вчинення нотаріальних дій та відсутністю державної реєстрації права власності на житловий будинок та земельну ділянку.
Спадкодавець ОСОБА_3 за життя розпочав процес приватизації земельної ділянки, але не завершив його у звязку із смертю.
Просила визнати за нею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання якої: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 09.03.2018 р., право власності на житловий будинок літери А-1, а, а2, а3, а4, загальною площею 78,90 кв.м, у тому числі: житлова 26,20 кв.м, допоміжна 52,70 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня літера Б, убиральня літера Г, душ літера Д, сарай літера Е, сарай літера Ж, погріб з шийкою літера пд., ворота літера № 1, огорожа літери № 2, № 4, що розташовані за адресою: Донецька область, місто Авдіївка, вулиця Зелена, будинок номер 3 (№ 3).
Процесуальні дії у справі.
07.02.2019 р. було відкрито провадження по справі.
20.02.2019 р. було задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
22.03.2019 р. закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.
Позивач у судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу в її відсутності.
Представник позивача адвокат ОСОБА_5 - у судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу в її відсутності.
Відповідач Військово-цивільна адміністрація м.Авдіївка Донецької області у судове засідання не зявився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника. Не заперечував проти позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася. Про день слухання справи повідомлялася належним чином. Заперечень на позовну заяву не надала.
З урахуванням ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
09.03.2018 р. помер ОСОБА_3 (а.с.11). Його дружина ОСОБА_4 померла 11.08.2016 р. (а.с.12, 14).
Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та земельна ділянка, розташовані за адресою: Донецька область, м.Авдіївка, вул.Зелена, 3. За життя ОСОБА_3 розпочав процес приватизації земельної ділянки, розташованої за адресою: Донецька область, м.Авдіївка, вул.Зелена, 3, але не завершив його у звязку зі смертю (а.с.20-47).
Згідно договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, датою його укладення є 31.10.1960 р., в той час, як датою нотаріального посвідчення зазначено 23.10.1960 р. Договір не містить будь-яких виправлень щодо дати укладення або посвідчення (а.с.21-22).
ОСОБА_1 є внучкою померлого ОСОБА_3П.(а.с.15-18).
Постановою від 03.10.2018 р. у вчиненні нотаріальних дій ОСОБА_1 було відмовлено через відсутність державної реєстрації в органах Бюро технічної інвентаризації. Надати будь-які документи з Бюро технічної інвентаризації, що здійснювало на момент вчинення правочину державну реєстрацію не є можливим, так як Ясинуватське бюро технічної інвентаризації в даний час знаходиться на непідконтрольній території. Крім того, договір містить грубі порушення, так як датою його укладення зазначено 31.10.1960 року, а датою посвідчення нотаріусом 23.10.1960 р., при цьому будь-які виправлення відсутні (а.с.10).
Приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було надано Інформаційні довідки та копію Спадкової справи ОСОБА_3, померлого 09.03.2018 р., згідно яких 04.07.2018 р. була заведена спадкова справа № 107/2018. Спадкова справа була відкрита на підставі заяви ОСОБА_1 За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) інформація відсутня.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Так, рішенням виконавчого комітету Авдіївської міської ради від 31.10.1960 р. № 193 «Про відвід під індивідуальне будівництво земельної ділянки» ОСОБА_3 було надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці під № 3 по вул.Зелена м.Авдіївка, площею 450 кв.м.
Також, 31.10.1960 р. між ОСОБА_3 та виконавчим комітетом Авдіївської міської ради було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку на праві особистої власності за адресою: Донецька область, м.Авдіївка, вул.Зелена, 3.
Забудовник ОСОБА_3 фактично збудував житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами до 05.08.1992 р., але в експлуатацію їх не здав і право власності на них своєчасно не оформив.
Згідно п.9 розділу V «Прикінцеві положення» ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 р. зі змінами та доповненнями, Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, який затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 19.03.2013 р. № 95, який діяв до 24.04.2015 р., та Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, який затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 р. № 79, житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, побудовані до 05.08.1992 р., прийняттю в експлуатацію не підлягають.
Згідно п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, який затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від19.03.2013 р. № 95, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 р. індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогами законодавства, будівле них норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.
Згідно правової позиції Верховного Суду України по справі № 6-137цс13, право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.
Із документів в матеріалах справи вбачається, що житловий будинок та господарські будівлі і споруди (крім прибудови літера 3) померлим ОСОБА_3 були збудовані в період з 1962 р. по 1991 р.
Згідно ЦК УРСР 1963 р. та ЗУ УРСР «Про власність» від 07.02.1991 р., які діяли до набрання чинності з 01.01.2004 р. ЦК України від 16.01.2003 р., тобто на час закінчення в 1962 р. будівництва житлового будинку та закінчення у 1991 р. будівництва господарських будівель і споруд, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства.
ЦК УРСР та Закон УРСР «Про власність» виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації не повязували.
Таким чином, враховуючи, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами були збудовані ОСОБА_3 на виділеній для цього земельній ділянці до 05.08.1992 р., вказані обєкти не підлягають прийняттю в експлуатацію. Технічним паспортом засвідчена відповідність закінченого будівництвом до 05.08.1992 р. індивідуального житлового будинку, господарських (присадибних) будівель і споруд вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил. Також, з технічного паспорту від 14.10.2013 р. вбачається, що у 2010 р. спадкодавцем ОСОБА_3 здійснена прибудова до житлового будинку літера а3 площею 25,50 кв.м. Стан прибудови відповідає вимогам надійної та безпечної експлуатації, що підтверджується Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта від 20.10.2013 р.
Рішенням Авдіївської міської ради Донецької області від 13.03.2014 р. № 6/52-1632 «Про приватизацію земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні у громадянина ОСОБА_3 для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд» ОСОБА_3 було безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 552 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: м.Авдіївка, вул.Зелена, 3, кадастровий номер: :07:004:0064.

Відповідно до п.п.2.2 п.2 зазначеного рішення померлий ОСОБА_3 мав зареєструвати право власності на зазначену земельну ділянку у встановленому законом порядку, проте не встиг завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме: зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє імя.

Відповідно до положень ст..1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст..1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Відповідно до ст..1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1259 ЦК України передбачено, що черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Цей договір не може порушити прав спадкоємця, який не бере у ньому участі, а також спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині. Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Відповідно до ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст.1265 ЦК України у пяту чергу на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, суд повно і всебічно зясувавши обставини по справі, надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки ОСОБА_2, яка є рідною донькою спадкодавця ОСОБА_3, який помер 09.03.2018 р., і, таким чином, є спадкоємицею першої черги, до теперішнього часу до нотаріальної контори за оформленням спадщини не зверталася.

ОСОБА_1, яка є онукою померлого спадкодавця ОСОБА_3, і, таким чином, спадкоємицею пятої черги за законом, фактично вступила в управління спадковим майном, оскільки з метою оформлення спадщини замовила та отримала висновок про вартість обєкта оцінки житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами за адресою: Донецька область. М.Авдіївка, вул..Зелена,3, що належав ОСОБА_3, та звіту з експертної грошової оцінки земельної ділянки про вартість обєкта оцінки. В установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте позбавлена можливості оформити свої спадкові права, оскільки в іншому порядку, аніж в судовому, не має можливості їх оформити через відсутність правовстановлюючих документів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, мешкає за адресою: м.Авдіївка, вул.гагаріна, 8/79, до Військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області, , розташоване за адресою: Донецька область, м.Авдіївка, вул.Молодіжна, 5, ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, мешкає за адресою: Донецька область, м.Авдіївка, вул.Гагаріна, 8/65, про визнання права власності на нерухоме майно та права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання якої: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 09.03.2018 р., право власності на житловий будинок літери А-1, а, а2, а3, а4, загальною площею 78,90 кв.м, у тому числі: житлова 26,20 кв.м, допоміжна 52,70 кв.м, з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня літера Б, убиральня літера Г, душ літера Д, сарай літера Е, сарай літера Ж, погріб з шийкою літера пд., ворота літера № 1, огорожа літери № 2, № 4, що розташовані за адресою: Донецька область, місто Авдіївка, вулиця Зелена, будинок номер 3 (№ 3).

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання якої: АДРЕСА_1, право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,0552 га, кадастровий номер :07:004:0064, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: Донецька область, м.Авдіївка, вулиця Зелена, будинок номер 3 (№ 3), що належала померлому ОСОБА_3, який помер 09.03.2018 р., та визнати за нею право реєстрації права власності на вказану земельну ділянку на своє імя у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Суддя В.Г.Черков