ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
02.07.2019 року м. Одеса
Єдиний унікальний номер справи № 523/2252/16-ц
Апеляційне провадження № 22-ц/813/265/19
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),
суддів-Вадовської Л.М., Ващенко Л.М.,
за участю секретаря-Маслова Р.Ю.,
учасники справи:
представник позивача- ОСОБА_2 ,
відповідач ОСОБА_3 ,
представники відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
відповідач ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 19 вересня 2018 року у складі судді Бабакова В.П.,
Постановою Одеського апеляційного суду від 02 липня 2019 року рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 19 вересня 2018 року змінено шляхом доповнення його в частині мотивів та підстав відмови у позові, в решті рішення суду залишено без змін.
При розгляді справи встановлено порушення судом першої інстанції норм цивільного процесуального закону, які полягали у неякісному складанні рішення суду.
Незважаючи на те, що зміст лише частини уточнених позовних вимог ОСОБА_1 (не плутати зі змістом позовної заяви) був викладений позивачем на 3 аркушах, повне судове рішення було складено суддею Бабаковим В.П. на 1 аркуші.
За таких обставин ним об`єктивно не могли бути дотримані вимоги ст.256 ЦПК України щодо змісту рішення суду, що може свідчити про недбале ставлення судді до складання рішення - найважливішого акту правосуддя (т.1 а.с.6-7, 60-62,183).
Так, у порушення правил п.8 ч.2 ст.265 ЦПК України, в описовій частині рішення суду не зазначені прізвища та ініціали представників учасників справи.
Всупереч положенням п.п.1,2,3 ч.3 ст.265 ЦПК України, судом першої інстанції у вступній частині рішення фактично продубльована назва позову ОСОБА_1 та не зазначені позиції позивача та відповідача ОСОБА_7 (зокрема, стисло не викладений зміст позовних вимог та обставин, якими позивач обґрунтував свої вимоги, а також зміст заперечень одного із відповідачів та його представника); не зазначені заяви, клопотання учасників цивільного процесу; не зазначені інші процесуальні дії у справі (уточнення ОСОБА_1 позовних вимог; прийняття судом ухвали про заміну одного із відповідачів тощо).
Нехтуючи приписами п.п.1-4,6 ч.4 ст.265 ЦПК України, суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення не зазначив:
-фактичні обставини, які ним встановлені та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини;
-докази, які ним відхилені та мотиви їх відхилення;
-мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову;
-чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду;
-норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.
Зміст рішення суду першої інстанції свідчить про те, що головуючий суддя Бабаков В.П. переконаний в тому, що для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, не потрібно виконувати вимоги, які закон висуває до вступної та описової частин рішення, а у мотивувальній частині рішення достатньо зазначити лише норми права, роз`яснення однієї з постанов Пленуму Верховного Суду України та викласти голослівний висновок про відмову у позові з тих підстав, що розповсюджена інформація (зміст якої взагалі не викладено) носить оціночний характер.
Оскільки суд першої інстанції у мотивувальній частині рішення не здійснив юридичної оцінки всіх фактичних обставин справи та доводів позивача і відповідача, наявних у справі доказів, в тому числі показання допитаних судом 5 свідків, та обмежився лише посиланням на норми права та формальним висновком про те, що підстави для задоволення позову відсутні, оскаржуване рішення доповнено апеляційним судом в частині мотивів та підстав відмови у позові.
Крім того, апеляційний суд (на якого суд першої інстанції фактично повністю переклав свій обов`язок мотивувати рішення суду) звертає увагу, що для учасників справи постановлення немотивованого (недостатньо мотивованого) рішення означає, що доводи та аргументи, а також надані для доведення певних обставин справи докази, не були почуті та належним чином оцінені судом.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) про якість судових рішень зазначила, що професійність суддів є головною гарантією високої якості судових рішень та вимагає високого рівня юридичної підготовки суддів.
Невід`ємними складовими судового рішення є зрозумілість та умотивованість.
Щоб мати ознаки високої якості, судове рішення повинно сприйматися сторонами по справі та суспільством у цілому як результат правильного застосування юридичних норм, справедливого судового процесу та належної оцінки фактів, а також як таке, що може бути ефективно виконаним. Лише в цьому випадку сторони будуть упевнені, що їхню справу було розглянуто й вирішено належним чином, а громадськість сприйме ухвалене рішення як фактор відновлення суспільної злагоди.
Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в зрозумілому стилі, доступному для всіх.
Судові рішення повинні бути умотивованими. Якість судового рішення залежить головним чином від якості його умотивованості. Належна умотивованість є обов`язковою вимогою, якою не можна нехтувати в інтересах швидкого розгляду справи.
Виклад мотивів прийняття рішення не лише полегшує розуміння судового рішення та сприяє визнанню сторонами його суті, а й є насамперед гарантією проти нелегітимних рішень (свавілля).
По-перше, виклад мотивів зобов`язує суддю дати відповідь на аргументи сторін та вказати на доводи, що лежать в основі рішення й забезпечують його законність; по-друге, це дає можливість суспільству зрозуміти, яким чином функціонує судова система.
Мотиви прийняття рішення повинні бути узгодженими, зрозумілими, недвозначними й несуперечливими. Вони повинні давати можливість читачеві простежити логіку мотивації, яка привела суддю до ухваленого ним рішення.
Умотивованість повинна засвідчувати дотримання суддею принципів, сформованих Європейським судом з прав людини, а саме: повагу до права на захист та права на справедливий суд.
При викладі мотивів для прийняття рішення слід відповісти на аргументи сторін, тобто на кожен окремий пункт вимог та на аргументи захисту. Це є важливою гарантією, яка дає можливість сторонам переконатися у тому, що їхні доводи були вивчені, а отже, суддя взяв їх до уваги.
З точки зору змісту судового рішення, воно повинно містити дослідження фактичних обставин та питань права, що лежать в основі спору.
Згідно з тлумаченням Європейського Суду з прав людини право на справедливий суд, закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, означає не тільки, що судове рішення повинно бути ухвалено в розумні строки, а й те, що воно повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Дійсно, Конвенція передбачає не теоретичний захист прав людини, а має на меті гарантувати максимальну практичну ефективність цього захисту.
Таким чином, якість судового рішення - це показник знань, умінь, навичок, здібностей судді, які в кінцевому підсумку свідчать про його інтелект і компетентність.
Враховуючи те, що аналогічні факти ухвалення окремими суддями рішень, які не в повній мірі відповідають вимогам ст.265 ЦПК України, стали поширеним явищем в судах першої інстанції регіону, з метою усунення цих порушень, апеляційний суд вважає необхідним довести зазначену інформацію до секретаря судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду для обговорення даної проблеми із суддями палати і суддями судів першої інстанції та відповідного реагування на кожний випадок невиконання судами першої інстанції свого обов`язку щодо здійснення належного правосуддя.
Керуючись ст.ст.262,385 ЦПК України, апеляційний суд
Про зазначене довести до відома секретаря судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду для належного реагування та повідомлення про вжиті заходи у встановлений законом строк.
Окрему ухвалу може бути оскаржено особами, інтересів яких вона стосується, до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Головуючий /підпис/
Судді: /підписи/
З оригіналом згідно,
Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков