Справа № 347/1277/18
Провадження № 2/346/220/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі

головуючого судді - Веселова В.М.

секретаря Максим`юк М.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия заяву про відвід судді , подану відповідачем ОСОБА_1_по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів в звязку з неналежним виконанням грошового зобовязання, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому вказав, що рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2013 року задоволено його позов до відповідача ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна ( квартири), яке буде створено в майбутньому та стягнення матеріальної шкоди. Цим рішенням розірвано договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому, укладений 22 листопада 2009 року між ним та відповідачем, стягнуто з останнього 281 689 грн. та 114 грн. і 2 800 грн. судового збору, а всього 284 603 грн.

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2015 року задоволено його позов до ОСОБА_1 та стягнуто на його користь 178 715 грн. витрат за неналежне виконання грошового зобовязання.

На підставі виданих Снятинським та Верховинським районними судами виконавчих листів відділом державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції відкриті виконавчі провадження про стягнення з боржника ОСОБА_1 на його користь грошових коштів на загальну суму 463 317 грн. Однак боржник ОСОБА_1 під різними приводами злісно ухиляється від виконання рішень судів, з дня винесення останнього судового рішення ним не відшкодовано жодної гривні в рахунок погашення боргу.

Посилаючись на норми ст.ст. 526 та 625 ЦК України зазначає, що загальна сума боргу становить 463 317 грн., загальна кількість прострочених днів станом на день проведення розрахунку (27 червня 2018 року) становить 1133 дні. Згідно проведеного розрахунку сума інфляційних збитків становить 164 477 грн. Три відсотки річних від простроченої суми на день проведення розрахунку становить 43 145 грн. (463 317 х 3% х 1133 : 365). Загальна сума шкоди, спричиненої боржником ОСОБА_1 неналежним виконанням грошового зобовязання станом на 27 червня 2018 року, становить 207 622 грн.

Просить стягнути з відповідача в його користь грошову суму в розмірі 207 622 грн. в рахунок відшкодування шкоди за неналежне виконання грошового зобовязання.

В судове засідання від відповідача надійшла заява про відвід судді, свої вимоги відповідач аргументує тим,що суддя Веселов В.М. не може розглядати дану справу,оскільки є залежним від судді Бельмега,а також суддя Веселов,на думку відповідача повинен направити справу до Івано-Франківського апеляційного судлу для визначення слухання справи іншим судом.

Розглянувши матеріали справи та подану відповідачем заяву про відвід, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

У відповідності до ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява поступила до Коломийського міськрайонного суду 27 серпня 2018 року, підготовче судове засідання було проведено 13 вересня 2018 року.

В подальшому судові засідання призначались на 10 жовтня 2018 року,28 листопада 2018 року, 26 грудня 2018 року, 8 лютого 2019 року та 20 березня 2019 року, але відкладались за неявкою відповідача, а також за письмовими та усними клопотаннями відповідача.

Таким чином,строк,передбачений ст.39 ЦПК України, був пропущений відповідачем свідомо,відповідно заявляти відвід судді він не може.

Крім цього, суд зауважує,що аргументація відповідача про те,що головуючий по даній справі ОСОБА_3 буцім-то залежить якимось в чином від позивача судді у відставці ОСОБА_2 є надуманою і спростовується наступним чином.

Гр.ОСОБА_2 працював суддею Косівського районного суду Івано-Франківської області , суддя Веселов В.М. є суддею Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, жодного підпорядкування чи залежності у судді Веселова В.М. від судді Бельмега М.В. ніколи не було і не могло бути в силу ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». Крім цього,життєві шляхи суддів жодним чином не пересікались і жодного впливу один на одного вони не мали. Більше того, між цими суддями є значна вікова різниця, відповідно немає і не може бути будь-яких спільних інтересів.

Суддя Веселов В.М. є мешканцем обласного центру, в м.Косові ніколи не був,не проживав і не відвідував, з суддею у відставці ОСОБА_2 не знайомий.

За логікою відповідача, швидше всього треба було тоді заявляти відводи суддям Верховинського та Снятинського районних судів, які винесли попередні рішення, наслідком яких є розгляд даної справи, однак за наявними у суду матеріалами, відповідач відводів вищеназваним суддям з невідомих причин не заявляв.

Щодо вимоги відповідача про те,що дана справа повинна бути скерована до Івано-Франківського апеляційного суду для скерування в іншу область, то суд зазначає наступне. Відповідач, який знайомився з матеріалами справи, достеменно знає , що дана справа була скерована до Коломийського міськрайонного суду саме в звязку з винесеною ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду. Зауважу що дана справа поступила з Косівського районного суду до апеляційної інстанції саме в звязку з тим,що в Косівському районному суді працюють судді, які знайомі з суддею у відставці ОСОБА_2

Щодо твердження відповідача про те,що суддя Веселов В.М. буцім-то висловлював свою позицію по даній справі на користь позивача, та кричав на відповідача, то це не відповідає дійсності і є надуманим. Оскільки відповідач, неодноразово або не зявлявся в судове засідання, або заявляв клопотання про відкладення розгляду справи, або вказував на те,що відмовляється слухати справу без представника, то суддя зробив йому зауваження, вказав на те, що відповідач зловживає своїми правами, затягує розгляд справи, свідомо перешкоджає слуханню справи, відповідно проінформував відповідача про те, щоб він в подальшому не зловживав своїми правами і дав можливість спокійно заслухати справу.

За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність поданої заяви про відвід, яка по суті є зловживанням відповідачем своїми правами і обовязками згідно ст.44 ЦПК України,оскільки суд протягом 6 місяців не може приступити до розгляду справи по суті. Так у відповідності до ст.210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Рішення Конституційного Суду № 19-рп/2004 від 01.12.2004, ст. ст. 36,39,40,41,247 ч.1 ЦПК України, , -

ухвалив:

В задоволенні заяви про відвід судді Веселову В.М., поданій відповідачем ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів в звязку з неналежним виконанням грошового зобовязання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселов В. М.