Справа № 473/4678/18
РІШЕННЯ

іменем України

"18" січня 2019 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Скидан О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу № 473/4678/18 за позовом ОСОБА_1 до Органу приватизації Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права на приватизацію,

В С Т А Н О В И В :

27.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Органу приватизації Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права на приватизацію за ним та членами його сім'ї квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.04.2002 року був прийнятий оператором газорозподільчої станції м. Вознесенськ служби ГРС та КВП Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів. Квартиру АДРЕСА_1 йому та членам його сім'ї було надано для проживання, а з 15.09.2015 року вони зареєстровані і користуються житлом про що свідчать укладені договори на постачання електроенергії, газу, тощо.

На даний час спірна квартира не приватизована, є комунальною власністю територіальної громади м. Вознесенська та знаходиться на балансі КП «Єдність».

05.06.2016 року при зверненні до відповідача із заявою про проведення приватизації квартири, йому було незаконно відмовлено в порушення положень Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», тому змушений звертатись до суду із даною заявою про захист своїх прав.

Ухвалою суду від 03.12.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Органу приватизації Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права на приватизацію було залишено без руху.

Ухвалою суду від 07.12.2018 року провадження по справі відкрито, призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження зважаючи на положення п.3 ч. 4 ст. 274 ЦПК України.

10.01.2018 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.54-57).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав і поданих доказів та просив його задовольнити.

Представник відповідача Скидан О.Г. в судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, вказаних у відзиві.

У порядку ст. 247 ЦПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З'ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, вислухавши покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 суд дійшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно наказу Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» Дочірня компанія «Укртрансгаз» Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» Миколаївське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів №51/к від 30.04.2002 року ОСОБА_1 прийнято на роботу з 01.05.2002 року оператором газорозподільної станції м. Вознесенська служби ГРС та КВП,А по 4-му розряду з окладом згідно з штатним розкладом 315 гривень в місяць та випробувальним строком один місяць. Підстава: заява ОСОБА_1 від 23.04.2002 року (а.с.11).

Начальник Миколаївського ЛВУМГ в своєму зверненні до голови Вознесенської міської ради Миколаївської області просив про виключення житлового будинку АДРЕСА_1 з переліку службових приміщень, оскільки оператори ГРС проживають в квартирах цього будинку більше 10 років, тому відпала необхідність використання вказаних квартир як службових (а.с.12).

Відповідно до п. 1.3.4. розділу І договору найму житла відомчого житлового фонду №11 від 20.01.2015 року, укладеного між ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» та громадянином ОСОБА_1, останній зобов'язаний кожного місяця, не пізніше 10 числа, оплачувати нараховану квартирну плату шляхом внесення на рахунок Наймодавця кошти. Договір набрав чинності з дня підписання його сторонами і діяв до 31.12.2015 року (а.с.14).

Згідно рішення Вознесенської міської ради від 27.02.2015 року №29, надано згоду на передачу з державної комунальної власності в комунальну власність Територіальної громади м. Вознесенська житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.68).

Згідно довідки Єланецької селищної ради Миколаївської області від 16.10.2018 року ОСОБА_1 на квартирному обліку у Єланецькій селищній раді на даний час не перебуває. (а.с.17).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта сформованого 14.09.2018 року відомості стосовно фізичної особи ОСОБА_1 - відсутні (а.с.19).

Згідно витягу з рішення Виконавчого комітету Вознесенської міської ради Миколаївської області №161 від 30.06.2016 року виключено з числа службових квартиру АДРЕСА_1 (а.с.20).

Згідно копій паспортів позивача : ОСОБА_1, та його колишньої дружини ОСОБА_6 обидва були зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 29.09.2005 року ( а.с. 7-9).

Згідно відновленої МЛВУМГ адресної картки особи за адресою: АДРЕСА_1 зареєструвалися з 29.09.2005 року: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8(а.с.25).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 розірвано 14.08.2007 року (а.с.44).

Згідно акту Управління комунальної власності Вознесенської міської ради від 18.07.2016 року в квартирі АДРЕСА_1, починаючи з 2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 не проживають(а.с.58).

Згідно відповіді директора КП «Сом» від 15.07.2016 року на запит міського голови за адресою АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок НОМЕР_2, абонент ОСОБА_1, з квітня 2006 року нарахування за надання послуг вказаним підприємством не здійснюються, оскільки в квартирі ніхто не проживає, відповідно до акту Асоціації «Центр» від 15.03.2006 року (а.с.60).

Згідно відповіді директора КП «Водопостачання м. Вознесенська» від 14.07.2016 року на запит міського голови за адресою АДРЕСА_1 абоненту ОСОБА_1 вказане підприємство з серпня 2010 року послугу не надавало (а.с.61).

Згідно відповіді менеджера зі збуту електроенергії Філії ПАТ «Миколаївобленерго» від 22.07.2016 року на запит міського голови за адресою АДРЕСА_1, відкрито особовий рахунок НОМЕР_3 зареєстрований за ОСОБА_1, постачання електроенергії за вказаною адресою не припинялось, станом на 21.07.2016 року боргу не існує. До відповіді додано довідку за спожиту електроенергію за період з 01.06.2014 по 21.07.2016 року (а.с.62).

Згідно відповіді начальника КП «Вознесенського УЕГГ» від 19.07.2016 року на запит міського голови квартира АДРЕСА_1 до мереж газорозподілу не підключена. ОСОБА_1 не є споживачем газорозподільного підприємства (а.с.63).

За пропозицією про укладення договору найму житлового приміщення від 07.09.2016 року ОСОБА_1 звертався до голови виконкому м. Вознесенськ з офіційною зверненням щодо укладення з ним договору найму житла, а саме кв. АДРЕСА_1, (а.с.65).

Згідно відповіді Вознесенського міського голови від 30.09.2016 року на пропозицію ОСОБА_1 про укладення договору найма квартири АДРЕСА_1, для укладення такого договору потрібно звертатись до КП «Єдність», на балансі якого перебуває будинок, тобто пропозиція направлена не за належністю. (а.с.66).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 12.08.2016 року, він просить голову виконавчого комітету заключити з ним договір найму житла по АДРЕСА_1, оскільки він та члени його родини проживають та прописані за вказаною адресою, а іншого житла не мають (а.с.64).

Згідно відповіді Вознесенського міського голови від 30.08.2016 року на звернення ОСОБА_1 щодо укладення останнім договору найма квартири АДРЕСА_1, повідомлено, що на підставі клопотання Миколаївського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів рішенням Виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 28 вересня 2001 року №124 квартира АДРЕСА_1, була включена до числа службового житла.

Факт виключення квартири АДРЕСА_1, (за рішенням виконкому від 30.06.2016 р. №161) з числа службових приміщень не змінив порядку укладення договору найму житла. Право користування житлом виникає із договору найма, а враховуючи положення ст.107 ЖК України такий договір вважається розірваним з дня вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту (а.с.15-16).

Згідно відповіді секретаря Вознесенської міської ради від 05.08.2016 року на звернення ОСОБА_1 щодо оформлення документів для приватизації квартири АДРЕСА_1, то надано роз'яснення, що виконавчим комітетом Вознесенської міської ради не затверджувалося рішення Миколаївського ЛВУМГ щодо надання позивачу службової квартири АДРЕСА_1 і не виписувався службовий ордер на поселення його сім'ї до цього житла. Права користування позивачем не було набуте. Також зазначено, що позивач у вказаному житлі більше п'яти років не проживає та не користується послугами електро - газопостачальних організацій та комунальних підприємств, через що оформити приватизацію квартири АДРЕСА_1 неможливо.(42-43).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до ст. 9 ЖК України громадяни мають право на приватизацію квартир державного житлового фонду, які перебувають у власності територіальних громад.

Відповідно до ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (Закон №2482-ХІІ) приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир на користь громадян України. Відповідно до ст. 3 вказаного Закону приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир.

Відповідно до ч. 4 ст.5 закону №2482-ХІІ право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду у використанням житлових чеків одержують громадяни, які постійно проживають у цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію закону.

Частиною 1 ст. 8 вказаного Закону закріплено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними, зокрема, органами місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 10 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла.

Статтею 15 Житлового кодексу України визначено, що до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду належить видання ордерів на жилі приміщення.

Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Згідно Постанови ради Міністрів Української РСР від 11.12.1984 № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV, ст. 69 «Ордер на жиле приміщення»), на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів.

Статтями 70, 72 Постанови від 11.12.1984 № 470 визначено, що ордер вручається громадянинові, на ім'я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред'являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім'ї, включених до ордера.

При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім'ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цього Закону.

Не підлягають приватизації приміщення, визначені статтею 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Так як, спірне житло є квартирою в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації.

Відповідач є органом, уповноваженим на передачу квартир громадянам у приватну власність в порядку приватизації і при здійсненні процедури передачі приватизації керується, зокрема, «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396.

Вказаним Положенням передбачено, що до переліку документів, зазначених у його пункті 18, громадянами має бути поданий ордер на житлове приміщення, яке вони виявили намір приватизувати. Проте, у разі відсутності ордера у особи, даний нормативно-правовий акт не містить вказівок, яким чином має діяти орган, уповноважений на передачу квартир у власність громадян шляхом приватизації, що стало підставою для відмови відповідачем у передачі позивачам їхньої квартири у приватну власність.

Судом встановлено і проти цього не заперечував в судовому засіданні позивач, що на час звернення до відповідача з приводу приватизації в нього був відсутній не тільки ордер, який був єдиною підставою для вселення в квартиру АДРЕСА_1 або договір найму жилого приміщення ( договір оренди житла), а і довідка про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім'ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні з КП «Єдність», тому суд приходить до висновку про правомірність відмови відповідача в приватизації квартири.

Крім того згідно ст. 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з сім'єю з 2006 року не мешкають в квартирі АДРЕСА_1, про що свідчать інформації з КП « Санітарна очистка міста від 15.06.2016 року, КП «Водопостачання м. Вознесенська» від 14.07.2016 року, ПАТ «Миколаївобленерго» від 22.07.2016 року, дане житло відключене від електро та газопостачання ( а. с. 60-62).

Суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оскільки ними не підтверджено факт постійного проживання позивача в квартирі АДРЕСА_1, а зазначено, що ОСОБА_1 періодично відвідує це житло, впорядковує його, слідкує за його збереженням.

З огляду на наведене, суд погоджується з доводами позивача стосовного того, що позивач та члени його сім'ї не мешкають за зазначеною адресою, що не узгоджується і суперечить п. п. 1, 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396, оскільки визначений порядок передачі квартир у власність громадянам, які мешкають в них та використовують на умовах найму, а з огляду на вищевикладене позивач, який не надав певний перелік документів при зверненні до органу приватизації та не мешкає тривалий час в житловому приміщенні, яке мав намір приватизувати не має право на приватизацію зазначеної квартири.

Тому суд вважає за необхідне визнати, що відмова у оформленні приватизації не порушила право позивача на приватизацію житла, тому в задоволенні позову належить відмовити.

Враховуючи те, що документи надані не в повному обсязі (позивач ордер не надав), в оформлення права власності на квартиру за вказаною адресою, позивачу відмовлено.

Керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 76-83, 258- 260, 263-265, 274 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Органу приватизації Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права на приватизацію - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, РНОКППНОМЕР_4.

Відповідач: Орган приватизації Вознесенської міської ради Миколаївської області, місце знаходження: Миколаївська область, м. Вознесенськ, площа Центральна № 1.

Повний текст рішення виготовлено 28.01.2019 року.

Суддя Висоцька Г.А.