У Х В А Л А

28 січня 2019 року

м. Київ

справа №161/19928/17

провадження № 61-1288ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М. розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 серпня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного професійно-технічного навчального закладу «Луцьке вище професійне училище» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційні скарги на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 серпня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

ОСОБА_2 просить поновити пропущений строк з тих підстав, що оскаржувана постанова була ним отримана лише 13 грудня 2018 року, що визнано судом поважними причинами для поновлення пропущеного процесуального строку.

Разом з тим, касаційні скарги не можуть бути прийняті касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України особою, яка подає касаційну скаргу не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно з пунктом 7 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду скаржник має сплатити судовий збір в розмірі 200 відсотків скарги, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Як убачається з оскаржуваних судових рішень позивач у грудні 2017 року звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив суд: скасувати наказ про звільнення, поновити його на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Тобто позивачем було заявлено до суду 3 вимог, з яких 2 вимоги немайнового характеру та одна майнового і лише дві з них відповідно до положень статті 5 Закону «Про судовий збір» не обкладаються судовим збором, а саме: про поновлення на роботі та скасування наказу про звільнення, як такі, що пов'язані з вимогою про поновлення на роботі.

Майнова вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є відповідно такою, що обкладається судовим збором.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на час подання позову, за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, з вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка не підпадає під дію пільгових згідно зі статтею 5 Закону України «Про судовий збір», заявник судовий збір не сплатив.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Таким чином, з урахуванням положень пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги необхідно доплатити суму судового збору з розрахунку суми, яку заявник просить стягнути. При цьому, оскільки зі змісту оскаржуваних судових рішень суму середнього заробітку встановити неможливо, заявник має сплатити судовий збір, визначивши його розмір відповідно до вищезазначеної норми закону, або надати суду копію позовної заяви з розрахунком середнього заробітку.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі необхідно надати суду відповідний документ.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 серпня 2018 року та постанови Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року.

Касаційні скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 3 серпня 2018 року та постанову Волинського апеляційного суду від 27 листопада 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко