Провадження № 2/643/1152/19
22.01.2019 року Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання - Стальмакової В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Московського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вище вказаним позовом в якому просить: позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якого вона є; стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття на її користь, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем ОСОБА_2 вона перебувала у громадянському шлюбі, в якому ІНФОРМАЦІЯ_6 року народився син ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_6 року відповідач визнав своє батьківство відносно дитини, про що Харківським відділом РАЦС ХУЮ видано відповідне свідоцтво. На даний час син проживає з нею за адресою: АДРЕСА_1. Незважаючи на народження сина, їх з відповідачем спільне життя не склалося, переважно з його вина. Він не зустрів її з дитиною в пологовому будинку, і потім мало звертав на них уваги. Відповідач ніколи не займався вихованням сина, ухилявся від своїх батьківських обов'язків, матеріально не допомагав, не спілкувався з ним, подарунки не робив, із святами та днем народження не поздоровляв. Протягом всього часу після народження сина його вихованням займалася лише вона в той час, як відповідач, відвідуючи сина один раз на півроку до досягнення ним трьох років, від цього самоусунувся. ОСОБА_3 був учнем Харківської гімназії № 144, де отримав позитивну характеристику, із змісту якої випливає, що його навчанням цікавилася лише вона. Крім того, за інформацією директора гімназії від 27.06.2018 року № 256 протягом усього терміну навчання дитини у гімназії спілкування здійснювалося лише через неї, батько жодного разу гімназію не відвідував. Після закінчення школи син став студентом Медичного коледжу Харківського національного медичного університету 16-Ф групи відділення «лікувальна справа». Згідно довідки учбового закладу від 17.07.2018 року № 66, протягом 2017-2018 р.р. навчального року, навчанням ОСОБА_3 цікавилася лише вона в той час, як відповідач жодного разу не відвідував коледж, навчанням та успіхами дитини не цікавився. Навчання сина оплачує вона зі своїх коштів. Син перебуває на обліку в КУОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 13», і це підтверджується доповідною дільничного лікаря - педіатра ОСОБА_4 на ім'я головного лікаря медичного закладу від 25.06.2018 року. Згідно документу, відповідач ніколи не відвідував з дитиною поліклініку, станом її здоров'я не цікавиться, жодним чином з медичними працівниками не спілкувався, на час хвороби з дитиною залишалася саме вона. Зі свого боку вона ніколи не перешкоджала відповідачу необмежено спілкуватися з сином, він мав можливість у будь - який час бачитися з ним, підтримувати матеріально, цікавитися його духовним та фізичним розвитком. Протягом всього часу вона самостійно утримувала сина, створюючи йому належний рівень життя, але зараз, коли економічна ситуація в країні дуже складна, їй важко одній забезпечувати дитині гідну якість життя без матеріальної допомоги з боку її батька.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. У разі неявки відповідача в судове засідання, просила ухвалити заочне рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, причини не явки суду не повідомив.
Представник третьої особи Служби у справах дітей Московського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності представника органу опіки та піклування. Рішення по справі прийняти з урахуванням висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, яке діє від імені органу опіки та піклування.
За таких обставин, суд зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 07.09.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_1 /а.с. 8/.
ОСОБА_2, громадянин України визнаний батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією Свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_4, виданого 07.09.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції. /а.с. 7/.
Згідно Інформації № 256 від 27.06.2018 року, наданої директором ХГ № 144 ОСОБА_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно навчався в Харківській гімназії № 144 Харківської міської ради Харківської області з 01.09.2008 року по 10.06.2017 року і закінчив 9-ий клас. Протягом усього терміну навчання дитини у гімназії спілкування з родиною, батьками, здійснювалось тільки через мати ОСОБА_1, яка постійно відвідувала заклад, була на всіх батьківських зборах, цікавилася навчанням сина, сумлінно виконувала свої батьківські обов'язки, була членом батьківського комітету протягом 5 років. Мати забезпечувала контроль щорічного медичного обстеження дитини. Своєчасно виконувала рекомендації щодо додаткового обстеження у фахівців. За цей час навчання учня ОСОБА_3. у гімназії № 144 цого батько ОСОБА_9. жодного разу гімназію не відвідував, ніколи з ним не були знайомі класні керівники. Успіхами, навчальними досягненнями дитини будь - якими засобами батько не цікавився. /а.с. 9/.
Як вбачається з Довідки заступника директора з виховної роботи Медичного коледжу Харківського національного медичного університету І.В. Гуляєвої та керівника групи ОСОБА_7 № 66 від 17.07.2018 року, ОСОБА_3 - студент Медичного коледжу Харківського національного медичного університету 16-Ф групи відділення «Лікувальна справа». Протягом 2017-2018 навчального року навчанням ОСОБА_3 цікавилась мати - ОСОБА_1 Відвідувала батьківські збори, спілкувалась систематично з керівником групи протягом року, допомагала в організації святкових та інших заходів. ОСОБА_1 є членом батьківського комітету групи. Батько ОСОБА_3, ОСОБА_2, протягом навчального року жодного разу не відвідував коледж, не цікавився навчанням та успіхами дитини. /а.с. 10/.
Згідно Договору № 19 про підготовку молодшого спеціаліста від 03.08.2017 року, укладеного між Медичним коледжем Харківського національного медичного університету (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник), Виконавець бере на себе зобов'язання за рахунок коштів Замовника здійснити підготовку мелодшого спеціаліста ОСОБА_3, за денною формою навчання, за спеціальністю 223 «Медсестринство», спеціалізація «лікувальна справа». Строк навчання: 3 роки 10 місяців. Дата зарахування: 01.09.2017 року. Дата відрахування у зв'язку із закінченням підготовки: 30.06.2021 року. /а.с.11/.
З доповідної дільничного лікаря - педіатра ОСОБА_4 від 25.06.2018 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1, мешкає неповнолітня дитина ОСОБА_3, спостерігається в поліклініці після виписки з пологового будинку. За час спостереження дитини, батька дитини жодного разу не бачила. Під час відвідування дитини вдома, батька ніколи не зустрічала. Батько ОСОБА_2, протягом терміну спостереження дитини, не відвідував з дитиною медичний заклад зі зверненням до фахівців поліклініки. Станом здоров'я дитини не цікавився. Жодним способом не спілкувався з медичними працівниками поліклініки, фахівцями поліклініки тощо, з приводу стану здоров'я ОСОБА_3. Під час хвороби за дитиною завжди доглядає мати, яка супроводжує його на прийом до поліклініки. /а.с. 13/.
За адресою: АДРЕСА_2 зареєстрована позивач разом з сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується Довідкою № 31 від 27.06.2018 року, виданої ЖК «Родник-1». /а.с. 14/.
Відповідно до листа Головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 13» ОСОБА_8 № 621 від 26.06.2018 року, ОСОБА_3 спостерігається у КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 13» з народження (після виписки з пологового будинку). Згідно доповідної записки дільничного педіатра - на прийоми лікаря - педіатра дитину супроводжує мати. Рекомендації лікарів мати дитини виконує. /а.с. 16/.
З позову вбачається, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги дитині, не підтримує з сином будь-яких зв'язків, участі у вихованні не приймає, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, життям дитини не цікавиться, проявляє байдужість до подальшої його долі.
Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування у своєму висновку № 815 від 22.12.2018 року вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. /а.с .51-52/.
Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно із ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Відповідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» відповідно до ст. 165 СК Україниз позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Позивачем надано докази у спосіб та в порядку передбаченому законом, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина.
На обсяг батьківських прав та обов'язків не впливає та обставина, що один із батьків проживає окремо від дитини.
Дослідивши матеріали справи з письмовими доказами, суд прийшов до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 обґрунтований, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, не спілкується з дитиною та не виявляє до неї інтересу, свідомо нехтуючи своїми обов'язками, цей факт доведений належними та допустимими доказами у справі, що відповідно до ч. 4 ст. 155, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для покладення на нього відповідальності, встановленої законом у вигляді позбавлення батьківських прав.
Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Згідно ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 182 СК України, при визначенні аліментів суд враховує:
1/ стан здоров'я та матеріальне становище дитини;
2/ стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;
3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4/ інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Крім того, згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України із змінами згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На підставі наведеного, враховуючи зміни щодо розміру аліментів на дитину згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, суд бере до уваги інтереси дитини, вважає розмір аліментів, які просить стягнути позивач обґрунтованим, в зв'язку з чим задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2018 року, і до досягнення сином повноліття, відповідно до положень статті 183 СК України.
Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-81, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Т.М.Довготько