Справа № 204/7329/18
Провадження № 4-с/204/1/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за скаргою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва, державний виконавець Колодчук Сергій Вікторович, державний виконавець Стельмах О.О. на дії, бездіяльність, постанову від 25 квітня 2016 року про повернення виконавчого документа, постанову від 09 серпня 2018 року про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року скаржник звернулася до суду зі скаргою, в якій просила: зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва ГТУ юстиції у м. Києві виконати судове рішення за виданим судом 19 серпня 2011 року дублікатом виконавчого листа про стягнення з боржниці ОСОБА_2 компенсації 4 950 грн. за порушення авторського права; визнати недійсними, протиправними і скасувати з дат видання постанову від 25 квітня 2016 року (державний виконавець Стельмах О.О.) про повернення дублікату виконавчого листа з мотивів перегляду в 2016 року судового рішення в справі як безпідставну, та постанову від 09 серпня 2018 року (державний виконавець Колодчук С.В.) про повернення виданого судом 19 серпня 2011 року виконавчого документа без прийняття до виконання як такого, який не відповідає вимозі п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року; поновити строк на оскарження постанови, дій та бездіяльності, оскільки постанова направлена скаржнику у 2018 році і надійшла 22 вересня 2018 року. В обґрунтування скарги зазначила, що Шевченківський ВДВС в 2007-2011 р.р. не виконав судове рішення і втратив оригінал виконавчого листа на солідарну боржницю ОСОБА_2. Постановою від 06.09.2011 року було відкрито виконавче провадження ВП № 28505246 за дублікатом виконавчого листа. Постановою від 25.04.2016 року державний виконавець Стельмах О.О. повернув дублікат виконавчого листа, пославшись на оскарження рішення суду в апеляційному суді Дніпропетровської області. Постановою від 09.08.2018 року державний виконавець Колодчук С.В. повторно повернув зазначений дублікат, мотивуючи це тим, що в останньому не зазначена дата народження боржниці ОСОБА_2 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 2016 року. Всі три оскаржувані постанови скаржник отримала 22 вересня 2018 року за допомогою засобів поштового зв'язку. Апеляційний суд відхилив апеляційну скаргу ОСОБА_2 ще у 2011 році, а тому бездіяльність ВДВС у виконанні рішення в 2011-2016 р.р. є протиправною, а постанова від 25.04.2016 року - безпідставною, оскільки на час винесення оскаржуваної постанови судове рішення було чинним. На час видачі дублікату виконавчого листа останній відповідав вимогам закону, тому дії ВДВС з повернення скаржнику виконавчого листа є протиправними, постанова від 09.08.2018 року підлягає скасуванню, а виконавчий документ - примусовому виконанню. У зв'язку з викладеним ОСОБА_1 звернулась до суду з даною скаргою.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з'явилася, але згідно телефонограми від 15.01.2019 року повідомила, що просить справу за її скаргою розглядати без її участи.

Заінтересовані особи у судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги скаржника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Згідно положень ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Оскаржувані постанови скаржник отримала за допомогою засобів поштового зв'язку лише у вересні 2018 року разом з листами Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 13 серпня 2018 року № ПІ-Л-9-13/179 (а.с. 2-3, 6) та Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 09 серпня 2018 року (а.с. 7, 10).

Вказана скарга ОСОБА_1 надійшла до суду за допомогою засобів поштового зв'язку 04 жовтня 2018 року, в якій серед іншого скаржник просила поновити пропущений строк для звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.

Враховуючи викладене, суд визнає поважною причину пропуску позивачем строку звернення до суду та вважає можливим цей строк поновити.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебувало виконавче провадження № ВП 28505246 по виконанню дублікату виконавчого листа № 2-0994-2006, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 19 серпня 2011 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 4 950 грн., що підтверджується постановою головного державного виконавця Бялим М.Г. про відкриття виконавчого провадження від 06 вересня 2011 року (а.с. 4).

Однак, постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах О.О. від 25 квітня 2016 року вищевказаний виконавчий лист було повернуто в орган, що його видав, оскільки рішення суду оскаржується в Апеляційному суді Дніпропетровської області (а.с. 5).

На час винесення оскаржуваної постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах О.О. від 25 квітня 2016 року рішення суду, на підставі якого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська було видано дублікат виконавчого листа № 2-0994-2006, було чинним, а тому постанова державного виконавця Стельмах О.О. від 25 квітня 2016 року була винесена безпідставно.

Згодом, ОСОБА_1 повторно звернулась до виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві з заявою про прийняття до виконання дубліката виконавчого листа № 2-0994-2006, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 19 серпня 2011 року.

Однак, 09 серпня 2018 року державний виконавець Колодчук С.В. повернув ОСОБА_1 дублікат вищезазначеного виконавчого листа без прийняття до виконання, оскільки у виконавчому документі не зазначено дату народження боржника - фізичної особи, що є підставою для повернення виконавчого документу без виконання на підставі ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», про що зазначено у повідомленні про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 09 серпня 2018 року (а.с. 8).

Суд прийшов до висновку, що рішення державного виконавця Колодчук С.В. від 09 серпня 2018 року про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання прийнято неправомірно з наступних підстав.

Так, дійсно згідно п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» потрібно зазначати у виконавчому документі серед іншого дату народження боржника - фізичної особи, а п. 6 ч. 4 ст. 4 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого документу вимогам статті 4 орган державної виконавчої служби повертає виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

Однак, відмовляючи у прийнятті виконавчого документу до виконання державний виконавець не врахував, що стягувач обмежений у праві самостійно отримати конфіденційну інформацію відносно боржника. При видачі 19 серпня 2011 року дублікату виконавчого листа № 2-0994-2006 не були відомі дані про дату народження боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Конституції України та ч. 1 ст. 302 ЦК України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20.01.2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Разом з тим відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, у разі не зазначення дати народження боржника у виконавчому документі, згідно з п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець може самостійно звернутися до відповідного державного органу з відповідним запитом про витребування інформації про дату народження боржника. Висновок державного виконавця, що відсутність у виконавчому листі дати народження боржника є підставою для повернення виконавчого листа без прийняття до виконання, слід вважати передчасним.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 21 травня 2014 року у справі за скаргою комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради на рішення та дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Житомирського районного управління юстиції.

Згідно ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, з огляду на встановлені вище обставини та нормативні приписи в сукупності, суд приходить до висновку, що дії державних виконавців щодо винесення постанови від 25 квітня 2016 року про повернення дублікату виконавчого листа № 2-0994-2006, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 19 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 4 950 грн., а також дії щодо прийняття рішення про повернення вказаного дублікату виконавчого листа без прийняття до виконання, є незаконними, а отже вказані рішення підлягають скасуванню та суд вважає за необхідне зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрити виконавче провадження з виконання дублікату виконавчого листа № 2-0994-2006, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 19 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 4 950 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, зацікавлена особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва, державний виконавець Колодчук Сергій Вікторович, державний виконавець Стельмах О.О. на дії, бездіяльність, постанову від 25 квітня 2016 року про повернення виконавчого документа, постанову від 09 серпня 2018 року про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів зі скаргою на дії, бездіяльність державного виконавця, постанову від 25 квітня 2016 року про повернення виконавчого документа та постанову від 09 серпня 2018 року про повернення без прийняття до виконання виконавчого документа.

Визнати неправомірною та скасувати з дати винесення постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стельмах О.О. від 25 квітня 2016 року ВП № 28505246 про повернення виконавчого документа.

Визнати неправомірним та скасувати з дати прийняття рішення (повідомлення) державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Колодчук С.В. від 09 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа № 2-0994-2006 стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов'язати Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрити виконавче провадження з виконання дублікату виконавчого листа № 2-0994-2006, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська 19 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 4 950 грн.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Т.О. Дубіжанська