Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.04.2019 Справа №607/7223/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді В.М. Братасюка

за участі секретаря Т.І. Созанської

позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Рогачинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, треті особи Перша тернопільська державна нотаріальна контора, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання заповіту недійсним ,-

в с т а н о в и в :

До Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулася з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Рогачинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту, посвідченого 24.07.2015 року головою Рогачинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області в реєстрі №40.

Означеним заповітом спадкодавцем ОСОБА_10, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2, усе його майно з чого б воно не складалося, було заповідане відповідачці ОСОБА_3.

Маючи приватний інтерес, як спадкоємиці за законом після смерті ОСОБА_10, передовсім щодо квартири по АДРЕСА_1, позивачка просить визнати заповіт недійсним, як такий, що був посвідчений з порушенням Закону - в тексті заповіту не зазначено часу і місця його складення; заповіт посвідчено неповноважною особою і поза місцем реєстрації проживання спадкодавця; й за відсутності обізнаності спадкодавця щодо дійсного змісту заповіту.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просять задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач, та представники відповідача проти задоволення позову заперечили за безпідставністю про що направили мотивовані відзиви на позовну заяву. Зазначають, що спірний заповіт було вчинено у відповідності з Законом.

Третя особа Перша тернопільська державна нотаріальна контора на адресу суду направила на клопотання розглядати справу за відсутності повноважного представника. При вирішенні спору покладається на думку суду.

До участі у справі в процесуальному статусі третіх осіб, без самостійних вимог на предмет спору, було залучено спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_10 - ОСОБА_9 та ОСОБА_6.

Останній зявився в судове засідання та підтримав вимогу позивача про задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, та дослідивши докази, Судом встановлені наступні обставини.

Отже, предметом позовних вимог є про визнання недійсним заповіту, посвідченого 24.07.2015 року головою Рогачинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області в реєстрі №40.

Означеним заповітом спадкодавцем ОСОБА_10, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_2, усе його майно з чого б воно не складалося, було заповідане відповідачці ОСОБА_3.

Маючи приватний інтерес, як спадкоємиці за законом після смерті ОСОБА_10, передовсім щодо квартири по АДРЕСА_1, позивачка просить визнати заповіт недійсним, як такий, що був посвідчений з порушенням Закону - в тексті заповіту не зазначено часу і місця його складення; заповіт посвідчено неповноважною особою і поза місцем реєстрації проживання спадкодавця; й за відсутності обізнаності спадкодавця щодо дійсного змісту заповіту.

ІНФОРМАЦІЯ_2, помер дядько позивачки - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1; батько позивачки ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та був рідним братом померлого дядька ОСОБА_1.

ОСОБА_10 мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1, проживав один.

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі означену квартиру.

Спадкоємців першої черги та спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині у померлого немає.

Після смерті ОСОБА_10 Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою, 12.04.2017р. відкрито спадкову справу №260/2017.

13.04.2017р. позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини, однак листом від 05.07.2017р. за вих. № 2369/02-14 отримала відповідь в якій йдеться, що ОСОБА_1 не подала документів, які підтверджують факт родинних відносин між позивачкою і ОСОБА_10.

З метою встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 (дівоче прізвище - ОСОБА_1) та померлим ОСОБА_10, позивач звернулась із заявою про встановлення факту родинних відносин до Тернопільського міськрайонного суду.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2018р. розглянута цивільна справа № 607/8630/17 - встановлено факт родинних відносин між Позивачем ОСОБА_1, зокрема, у тому, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 є рідним дядьком ОСОБА_1. Під час розгляду цивільної справи № 607/8630/17 про встановлення факту родинних відносин між Позивачем ОСОБА_1 . та померлим ОСОБА_10 було з'ясовано, що в матеріалах спадкової справи, заведеної Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_10, міститься заповіт, складений 24 липня 2015 року ОСОБА_10, яким він на випадок смерті робить заповідальне розпорядження, змістом котрого все своє майно, в тому числі квартиру в АДРЕСА_1, заповідає відповідачу ОСОБА_3, котра є племінницею спадкодавця.

Означений заповіт від 24 липня 2015р. складено та посвідчено Нич Орестом Євгеновичем, головою Рогачинської сільської Ради, Бережанського району, Тернопільської області.

Також Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_10, з заявами про прийняття спадщини за законом звернулися ОСОБА_9 та ОСОБА_6, котрим також листами від 05.07.2017 року, нотаріусом запропоновано подати документи, що підтверджують родинні відносини з спадкодавцем.

Стосовно спірного заповіту Суд відзначає наступне.

Вимоги щодо форми заповіту та його посвідчення посадовими особами органів місцевого самоврядування визначені Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат»,

Згідно із ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1234 ЦК України передбачено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Відповідно до статті 1247 ЦК України, якою встановлено загальні вимоги до форми заповіту, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Приписами ст. 1251 ЦК України встановлено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом. (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ст. 215 ЦК України).

Недійсними є заповіти: в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі.

Спірний заповіт було посвідчено головою Рогачинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області Нич О.Є., котрий згідно рішення Рогачинської сільської ради від 31.03.2014 року №210, у зв'язку з достроковим припиненням повноважень і звільненням секретаря, виконував обов'язки секретаря сільської ради, а відтак повноважною особою у місцевості, де відсутній нотаріус, в розумінні ст. 37 ЗУ «Про нотаріат».

Окремо Судом встановлено, що ОСОБА_10, дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1. Однак, у зв'язку із тим, що не мав сім'ї, постійно, на літній період, приїжджав до відповідач ОСОБА_3 у село Волиця Бережанського району Тернопільської області.

Протягом усього літа, зокрема в липні 2015 року, тимчасово проживав у ОСОБА_3 і 2015-го року, саме у період коли було складено заповіт - означені обставини ствердили допитані свідки мешканці села ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16

Відповідно до вимог ч. 1 та 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Фізична особа може мати декілька місць проживання.

Відносини, пов'язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні врегульовано Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на наведене, Суд наголошує, що спірний заплат було укладено за місцем проживання спадкодавця у відповідності з Законом.

Також Суд відзначає, що текстом самого заповіту, що містить дату його складання, прописану словами та дату посвідчення - 24.07.2015 року, спростовуються доводи позивача про те, що зміст заповіту не відповідає вимогам Закону. Суд погоджується з доводами представника відповідача про те, що незазначення часу складання в тесті заповіту, є формальним порушенням ст.. 1247 ЦК України. Разом з тим це порушення жодним чином не може повпливати на права чи інтереси позивача, адже відсутні будь які відомості про складання іншого заповіту (пізніше в часі), котрим потенційно міг бути скасований спірний заповіт.

І основне, цивільне законодавство відносить недоторканість особистого та сімейного життя, яка належить особі в силу закону і є невідчужуваним правом особи, до числа особистих немайнових прав. Відповідно до ст. 301 ЦК України, фізична особа має право на особисте життя і таємницю. Складання заповіту є одним з проявів особистого життя.

Судом не встановлено, що волевиявлення спадкодавця заповісти усе своє майно племінниці відповідачу ОСОБА_3, не відповідало волі спадкодавця, а зміст волі є за визначенням первинним, перед формою.

Головою Рогачинської сільської ради встановлено особу заповідача та перевірено його дієздатність, а тому за формою та змістом заповіт відповідає чинному на момент його посвідчення законодавству. Підстави, зазначені у ч. 1 ст. 1257 ЦК України, для визнання такого заповіту нікчемним, і підстави зазначені у ч. 2 ст. 1257 ЦК України, для визнання такого заповіту недійсним - відсутні.

Керуючись ст.4, 13, 82,84, 263, 265 ЦПК України, ст.1247, 1257 України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Рогачинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області, треті особи Перша тернопільська державна нотаріальна контора, ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання недійсним заповіту, посвідченого 24 липня 2015 року головою Рогачинської сільської ради Бережанського району Тернопільської області в реєстрі №40 - відмовити.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач ОСОБА_1 АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_3 с. Рогачин Бережанського району Тернопільської області, 47520

Відповідач Рогачинська сільська ради Бережанського району Тернопільської області, 47520.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк