Провадження №: 2/752/2857/19
РІШЕННЯ

іменем України

21 січня 2019 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Хоменко В.С.,

з участю секретаря Павлюх П.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-

ВСТАНОВИВ:

30.10.2018 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування зазначила про те, що від шлюбу з ОСОБА_2, котрий було розірвано 30.06.2014 року за рішенням Голосіївського районного суду м. Києва, має сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розлучення відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у її вихованні не приймає, хоча нею для цього не чиниться жодних перешкод, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Ухвалою від 02.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі без повідомлення сторін.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, зокрема, малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; кількість сторін та інших учасників справи (ч. 2 ст. 274 ЦПК України).

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено,що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Отже, предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і виплачуються щомісячно.

Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З матеріалів справи вбачається, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30.09.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6-7).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 05.01.2018 року вбачається, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 8).

Позивач у справі 29.04.2015 року уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5» (а.с. 11).

Судом встановлено, що з часу розлучення сторони у справі разом не проживають, дитина проживає разом з позивачем (а.с. 9, 10), знаходиться лише на її вихованні та утриманні, що порушує принцип рівності обов'язків батьків з утримання своїх дітей.

Враховуючи те, що дитина перебуває на повному утриманні позивача, суд визнає, що несплата аліментів відповідачем негативно впливає на достатній рівень для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України).

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, на утриманні інших дітей чи батьків не має, отже, може утримувати дитину.

Докази на підтвердження зворотного в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, через що підлягають задоволенню.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд з урахуванням вимог чинного законодавства вважає, що їх розмір має становити 1/4 від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення до суду позовної заяви, тобто з 30.10.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, з огляду на те, що вказана сума з урахуванням обов'язку по утриманню дитини й з боку матері, з якою проживає, в умовах сьогодення є необхідною та достатньою для повноцінного та гармонійного фізичного та морального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 75, 80, 84, 180-184, ч. 1 ст. 191 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 133 ,141, 200, 206, 211, 247, 259, 263-265, 268, 274, 279, 274-279, 352, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення до суду позовної заяви, тобто з 30.10.2018 року, і до досягнення дитиною повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід судовий збір в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с. Лісники Києво-Святошинського району Київської області, ІПН НОМЕР_1, адреса: 03191, АДРЕСА_1;

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Києва, адреса: 02167, АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.С. Хоменко