Справа № 203/535/17
Провадження № 2/204/235/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконної бездіяльності органу досудового розслідування,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконної бездіяльності органу досудового розслідування.

До суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2, в якому вона просила залишити без розгляду дану позовну заяву, оскільки статутом Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» не передбачено повноважень на ведення справ в суді від імені її членів.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки до суду не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що дана позовна заява підлягає залишенню без розгляду по наступним підставам.

Так, з матеріалів справи випливає, що позовна заява подана Громадською організацією «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» в інтересах члена громадської організації ОСОБА_1 і підписана керівником цієї організації ОСОБА_3 (т.1 а.с.13).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Правові та організаційні засади діяльності громадських організацій визначені в Законі України «Про громадські обєднання» № 4572-VI. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1 цього Закону, громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

При тлумаченні положень зазначеного Закону, Конституційний Суд України у своєму рішенні № 12-рп/2013 від 28 листопада 2013 року вказав на те, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

В той же час, з матеріалів справи випливає, що Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» утворена без статусу юридичної особи, а отже, її статутними документами, відповідно до ст. 9 Закону України «Про громадські обєднання», є протокол установчих зборів його засновників.

Однак, витяг з протоколу № 1 від 15.09.2014 року Установчих зборів засновників Громадської організації «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» засвідчує факт утворення громадської організації, але не містить повноважень на здійснення представництва інтересів своїх членів в суді та наявності обсягу процесуальних прав і обов'язків, встановлених ЦПК України (т.1 а.с.18 на обороті).

Отже, відповідно до Закону України «Про громадські обєднання», Громадська організація «Дніпропетровська незалежна правозахисна громадська організація» може мати право захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, але лише у випадку, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах, проте, матеріали справи не містять доказів того, що її статутними документами передбачено право звернення до суду за захистом прав чи інтересів членів своєї організації, а також того, що така організація наділена обсягом процесуальних прав і обов'язків, встановлених ЦПК України.

Крім того, з метою забезпечення інтересів правосуддя, виконання завдання цивільного судочинства, ЦПК України не передбачає права громадської організації без статусу юридичної особи бути представником у суді, оскільки таке право належить лише адвокатові, законному представникові, а у спорах, що виникають з трудових відносин, та у малозначних спорах - фізичній особі, яка досягла вісімнадцяти років і має цивільну процесуальну дієздатність. Ці вимоги законодавства щодо представництва у цивільному процесі є чіткими ы передбачуваними для Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» і його члена, в інтересах якого поданий позов.

Тобто, Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» не має повноважень на предявлення позову і ведення справи від імені свого члена.

Зокрема до аналогічних висновків прийшла ОСОБА_4 Верховного Суду в своїй постанові від 13 березня 2019 року у справі № 199/1478/17 (провадження № 14-52 цс 19) - http://reyestr.court.gov.ua/Review/80854779.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

За таких обставин, враховуючи, окрім іншого, вищевказаний правовий висновок ОСОБА_4 Верховного Суду, суд вважає необхідним залишити без розгляду дану позовну заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182-183, 223, 247, 257, 258-261, 352-355 ЦПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву Громадської організації «Дніпропетровський незалежний правозахисний центр» в інтересах ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконної бездіяльності органу досудового розслідування - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Самсонова