Справа № 368/1521/18
Провадження № 2/368/129/19
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"15" січня 2019 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог - Липовецька сільська рада Кагарлицького району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, зобов'язання сільської ради зняти з реєстраційного обліку місця проживання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду та просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 паспорт НОМЕР_3, виданий Корецьким РВ УМВС України в Рівненській області 30.07.2003 року такою, що втратила право користування жилим будинком , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та зобов'язати сільську раду зняти її з реєстраційного обліку.

Мотивувала позов тим, що 21.08.2018 року вона прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

З 11.09.2017 року в успадкованому будинку зареєстрована колишня жінка батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов місця проживання, складеного 17.10.2018 року комісією сільської ради у складі секретаря Липовецької сільської ради ОСОБА_4, депутатів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Будучи зареєстрованим, але не проживаючи у будинку позивачів, відповідач не приходить до будинку та не використовує його для тимчасового або постійного проживання.

Реєстрація відповідача житловому будинку створює позивачам перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить їм на праві власності.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з'явився, а тому проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України.

Судом встановлено, що 21.08.2018 року вона прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

З 11.09.2017 року в успадкованому будинку зареєстрована колишня жінка батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов місця проживання, складеного 17.10.2018 року комісією сільської ради у складі секретаря Липовецької сільської ради ОСОБА_4, депутатів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Будучи зареєстрованою, але не проживаючи у будинку позивача, відповідач не приходить до будинку та не використовує його для тимчасового або постійного проживання.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України Позивач як власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні будинку, не сплачує витрати на комунальні послуги.

ОСОБА_2 колишня дружина батька позивача, тобто колишній член сім'ї попереднього власника житлового будинку не проживає у вказаному будинку і факт не проживання підтверджуєтьсяактом обстеження матеріально-побутових умов місця проживання від 17.10.2018 року.

Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу як новому власнику житлового будинку у володінні та розпорядженні його власністю.

А тому слід визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 паспорт НОМЕР_3, виданий Корецьким РВ УМВС України в Рівненській області 30.07.2003 року такою, що втратила право користування жилим будинком , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В задоволенні позову про зобов'язання сільської ради зняти з реєстраційного обліку місця проживання відмовити, так як відповідно до ст.7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщення і позивачем не доведено, що Липовецька сільська рада Кагарлицького району Київської області відмовить по відповідній заяві позивача у знятті з реєстрації місця проживання відповідача на підставі судового рішення.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст.280 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 паспорт НОМЕР_3, виданий Корецьким РВ УМВС України в Рівненській області 30.07.2003 року такою, що втратила право користування жилим будинком , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В задоволенні позову про зобов'язання сільської ради зняти з реєстраційного обліку місця проживання відмовити .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, прож. - АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 у відшкодування сплаченого судового збору 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга позивачем подається до суду апеляційної інстанції через Кагарлицький районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 289 ЦПК України. Повний текст рішення складено 25.01.2019 року.

ССуддя:В.І. Кириченко