Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/390/15-ц

23 січня 2019 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Круль І.В.

секретар с/з ОСОБА_1

з участю позивачки ОСОБА_2

пред. позивачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Позивачка позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1986 року. 25 листопада 2014 року їхній шлюб був розірваний рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області. Перебуваючи в шлюбі вони побудували житловий будинок та надвірні споруди в с. Манява по вул. Тиха, 20, Богородчанського району Івано-Франківської області, які є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідач не дає можливості користуватись майном, не бажає добровільно його поділити, а тому просить суд поділити належне їм спільне нерухоме майно.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просять остаточні позовні вимоги задоволити. Не заперечують проти заочного розгляду справи.

Просять припинити право спільної сумісної власності на домоволодіння № 20 по вул. Тиха в с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області, загальною площею 155,2 кв.м. та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку у домоволодінні, що становить 69,2 кв.м., а саме: на наступні приміщення в житловому будинку: коридор, літ 1-1 площею 11,8 кв.м.; коридор, літ.1-3 площею 8,4 кв.м.; ванну, літ.1-4 площею 3,1 кв.м.; житлову кімнату, літ 1-7 площею 30,3 кв. м.; житлову кімнату, літ.1-8 площею 15,6 кв. м.; та на господарські споруди: гараж - літ «Б», вбиральню - літ. «В», сарай - літ. «Ж», колодязь - літ. «N 1», ворота - літ. «N 2», частину огорожі - літ. «N 3».

Визнати за відповідачем право власності на 1/2 частку у домоволодінні № 20 по вул. Тиха в с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області, що становить 86 кв.м., а саме: на наступні приміщення в житловому будинку: на першому поверсі: комору, літ. 1- 2, площею 10,6 кв.м.; кухню, літ.1-5, площею 15,8 кв.м.; житлову кімнату, літ 1-6, площею 24,5 кв.м.; в підвалі: комору, літ. І, площею 20,0 кв.м.; комору, літ. ІІ, площею 15,1 кв.м.; та на господарські споруди: сарай літ. «Г»; сарай - літ. «Д», частину огорожі (48,22 м.).

Стягнути з ОСОБА_4 грошову компенсацію за відхилення від рівних часток 18465 грн. та 72397 грн. вартості робіт по переобладнанню житлової кімнати літ.1-8, площею 15,6 кв.м. під кухню шляхом влаштування кахельної пічки та влаштування кахельної пічки в житловій кімнаті, літ. 1-7, площею 30,3 кв.м.

Визнати за позивачкою право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки в с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області площею 0,25 га, кадастровий номер :01:001:0214.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-283 ЦПК України.

Вислухавши позивачку та її представника, зясувавши обставини справи, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя слід задовольнити.

Із змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України, власність у сімї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 1986 року. 25 листопада 2014 року шлюб між ними розірвано рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області. Перебуваючи в шлюбі, 20 листопада 2009 року ОСОБА_4 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 628702, з якого вбачається, що відповідач є власником земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована у с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. У Державному акті зазначено, що ОСОБА_3 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю (том 1, а.с.119). На даній земельній ділянці сторони побудували будинок та надвірні споруди в с. Манява, вул. Тиха, 20, Богородчанського району Івано-Франківської області, а саме: житловий будинок, гараж, вбиральню, три сараї, колодязь, ворота, огорожу, які є обєктами спільної сумісної власності подружжя. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстроване за відповідачем 28 травня 2014 року, номер запису про право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 5820950 (том 1, а.с.132-133).

Згідно ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи.

Відповідно до ст.ст.125,126 ЗК України (в редакції, чинній на час отримання відповідачем правовстановлюючого документу на земельну ділянку) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою статті 126 ЗК України.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2) земельна ділянка, одержана громадянином в період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку із земельного фонду.

Якщо на такій земельній ділянці знаходиться будинок, будівля, споруда, що є спільною сумісною власністю подружжя, то у разі поділу будинку, будівлі, споруди між подружжям та виділу конкретної частини будинку, будівлі, споруди до особи, яка не мала права власності чи користування земельною ділянкою переходить це право у розмірі частки права власності у спільному майні будинку, будівлі, споруди у відповідності до статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною першою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Частиною четвертою статті 120 ЗК України визначено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року зазначено, що при поділі майна подружжя, яке належить їм на праві спільної сумісної власності вважається, що частки майна чоловіка та дружини є рівними, якщо інше не визначене шлюбним договором або домовленістю між ними.

Відповідно до п.п. 23, 24 даного Пленуму суду при вирішенні спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Також, здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 01/07-16 від 10 квітня 2017 року, призначеної судом в ході провадження справи, дійсна (ринкова) вартість будинковолодіння, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га по вул. Тиха, 20, в с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області, у яке входять: житловий будинок, гараж, вбиральня, три сараї, колодязь, ворота, огорожа, становить 533841,00 грн. (том 1, а.с.144-167).

Експерт визначив, що реальний розподіл житлового будинку та господарських споруд, що знаходяться в с. Манява, вул. Тиха,20, Богородчанського району Івано-Франківської області, технічно можливий і зазначає тільки один варіант розподілу.

Згідно вказаного варіанту розподілу будівель першому співвласнику 1/2 ідеальної частки домоволодіння, що розташоване в с. Манява, вул. Тиха, 20, Богородчанського району, Івано-Франківської області, надаються такі приміщення в житловому будинку, а саме:

- коридор, літ 1-1 площею 11,8 кв.м.,

- коридор, літ.1-3 площею 8,4 кв.м.,

- ванна, літ.1-4 площею 3,1 кв.м.,

- житлова кімната, літ 1-7 площею 30,3 кв.м.,

- житлова кімната, літ.1-8 площею 15,6 кв.м.,

загальною площею приміщень 69,2 кв.м. та вартістю - 152118,90 грн., що менше від ідеальної частки на 8,4 кв.м. та на 18465,00 грн., а також господарські споруди: гараж- літ. «Б», вбиральня - літ. «В», сарай -літ. «Ж», колодязь - літ. «N 1», ворота літ. «N 2», частина огорожі літ. «N 3».

Другому співвласнику 1/2 ідеальної частки домоволодіння, що розташоване в с. Манява, вул. Тиха, 20, Богородчанського району, Івано-Франківської області, надаються такі приміщення в житловому будинку, а саме:

на першому поверсі:

- комора, літ 1- 2 площею 10,6 кв.м.,

- кухня, літ.1-5 площею 15,8 кв.м.,

- житлова кімната, літ 1-6 площею 24,5 кв.м.

в підвалі:

- комора, літ. І, площею 20,0 кв.м.;

- комора, літ. ІІ, площею 15,1 кв.м.,

загальною площею приміщень 86 кв.м. та вартістю -189049,00 грн., що більше від ідеальної частки на 8,4 кв.м. та на 18465,00 грн., а також господарські споруди: сарай літ «Г»; сарай літ. «Д»; частину огорожі літ. «N 3».

При даному варіанті реального розподілу житлового будинку між співвласниками у відповідності до їх ідеальних часток грошова компенсація за відхилення на 8,4 кв.м від ідеальної частки повинна належати першому співвласнику та становить 18465,00 грн.

Також, згідно висновку експерта необхідно виконати наступні ремонтно-будівельні роботи: демонтувати дверні отвори між приміщенням під літ. 1-1 і літ. 1-2, між приміщеннями під літ. 1-3 і літ. 1-5, між приміщеннями під літ. 1-7 і літ. 1-6; влаштувати дверний отвір з приміщення кухні під літ. 1-5 в приміщення під літ. 1-2; влаштувати вхідні двері на місці віконного прорізу в комору під літ. 1-2; влаштувати сходи в приміщення під літ.1-2.

Задля дотримання вимог п. 2.22 ДБН В.2.2.15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» рекомендовано переобладнати житлову кімнату літ.1-8 площею 15,6 кв.м. під кухню.

Вартість робіт по переобладнанню житлової кімнати літ. 1-8 площею 15,6 кв. м. під кухню (влаштування кахельної пічки в кухні) та влаштуванню кахельної пічки в житловій кімнаті, літ. 1-7 площею 30,3 кв.м. становить 72397 грн. (т.2, ст. 150-160).

Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права та встановлених обставин справи дозволяє дійти висновку про підставність позовних вимог.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 4050,00 грн. (243,60 грн. +756,40 грн. сплачений судовий збір, 500 грн. - складення позовної заяви, 2550 грн. - оплата за проведення експертизи).

На підставі наведеного ст.ст. 60, 69, 70 СК України, глави 24 ЦК України, керуючись ст.ст. 258-259, 280-283 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя в натурі задовольнити.

Припинити право спільної сумісної власності на домоволодіння № 20 по вул. Тиха в с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області, загальною площею 155,2 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку у домоволодінні № 20 по вул. Тиха в с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області, що становить 69,2 кв.м., загальною вартістю 152118,90 грн., на наступні приміщення в житловому будинку:

- коридор, літ 1-1 площею 11,8 кв.м.,

- коридор, літ.1-3 площею 8,4 кв.м.,

- ванну, літ.1-4 площею 3,1 кв.м.,

- житлову кімнату, літ 1-7 площею 30,3 кв.м.,

- житлову кімнату, літ.1-8 площею 15,6 кв.м.,

та на господарські споруди: гараж- літ. «Б», вбиральню- літ. «В», сарай -літ. «Ж», колодязь - літ. «N 1», ворота літ. «N 2», частину огорожі літ. «N 3».

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку у домоволодінні № 20 по вул. Тиха в с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області, що становить 86 кв.м., загальною вартістю 189049,00 грн., на наступні приміщення в житловому будинку:

на першому поверсі:

- комору, літ 1- 2 площею 10,6 кв.м.,

- кухню, літ.1-5 площею 15,8 кв.м.,

- житлову кімнату, літ 1-6 площею 24,5 кв.м.

в підвалі:

- комору, літ. І площею 20,0 кв.м.,

- комору, літ. ІІ площею 15,1 кв.м.,

та на господарські споруди: сарай - літ «Г»; сарай - літ. «Д»; частину огорожі літ. «N 3» - 48,22 м.

Стягнути з ОСОБА_4 грошову компенсацію за відхилення від ідеальних частин - 18465 грн. та 72397 грн. - вартість робіт по переобладнанню житлової кімнати літ. 1-8, площею 15,6 кв.м. під кухню шляхом влаштування в ній кахельної пічки та влаштування кахельної пічки в житловій кімнаті літ. 1-7, площею 30,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,25 га с. Манява Богородчанського району Івано-Франківської області, кадастровий номер :01:001:0214.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 4050,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення складено 23 січня 2019 року.

Головуюча І.В. Круль