РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/1468/19,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

представник позивача - ОСОБА_3,

представник відповідаача - ОСОБА_4,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2, в якому просить зменшити розмір стягнутих за судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області від 02 січня 2019 року аліментів із ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_5, 21 листопада 2002 йроку народження, стягнувши з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в розмірі 768,40 грн..

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 13 квітня 2000 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. У період шлюбу у них народився син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. 14 червня 2006 року шлюб між ними розірвано. 30 листопада 2009 року він подав письмову заяву за місцем своєї роботи у ВП "Рівненська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" про відрахування із його заробітної плати аліментів на ОСОБА_5 у розмірі 25% заробітку починаючи з 20 листопада 2009 року і до досягнення сином повноліття. Стягнення аліментів проводилося на рахунки вказані відповідачем, які протягом усього періоду сплати аліментів, ОСОБА_2 кілька разів змінювала. Таким чином, починаючи з 20 листопада 2009 року він регулярно, за власним бажанням, сплачував аліменти та брав участь у вихованні дитини ОСОБА_5, оскільки дбав про належне матеріальне забезпечення, та моральне здоров"я сина.

Також зазначає, що 21 червня 2013 року він уклав шлюб із ОСОБА_6 (дівоче прізвище ОСОБА_7). Від шлюбу у них народився син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. У зв"язку з народженням другої дитини, яку він теж зобов"язаний утримувати, він 18 листопада 2014 року подав заяву за місцем роботи у ВП "Рівненська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" про відрахування із його заробітної плати аліментів на сина ОСОБА_5 у розмірі 17% заробітку починаючи з 01 грудня 2014 року до досягненням ним повноліття. У січні 2017 року відповідач вкотре змінила рахунок та повідомила його про необхідність перерахування аліментів на новий рахунок, що він і зробив 01 лютого 2017 року. Подавши заяву 18 листопада 2014 року він вважав, що обидва його сини будуть отримувати однакове утримання від нього, оскільки, за загальним правилом, аліменти на утримання двох дітей мають стягуватися в розмірі 1/3 частки заробітку. Отже, в період з 01 грудня 2014 року до кінця 2018 року він сплачував аліменти на сина ОСОБА_5 в розмірі 17% від його заробітку.

Проте, 14 січня 2019 року він отримав копію судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 січня 2019 року у справі №569/23818/18 про стягнення з нього аліментів у користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте, він не погоджується із стягненням аліментів на користь відповідача на сина ОСОБА_5 у розмірі визначеному судовим наказом від 02 січня 2019 року, оскільки згідно довідки ВП "Рівненська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" від 15 січня 2019 року підтверджено, що у 2018 році із його заробітку на користь ОСОБА_2 на утримання їх сина ОСОБА_5 відраховано аліменти в розмірі 17% його заробітку в загальній сумі 70044,50 грн., що в середньому складає близько 5837 грн. на місяць. Тому, враховуючи вимоги ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів на сина ОСОБА_9, які він сплачував, більш ніж в два рази, а подекуди й в три рази, перевищує рекомендований законом розмір аліментів на одну дитину, а тому є достатнім для забезпечення його гармонійного розвитку. Зауважує, що така ж ситуація із розміром аліментів в грошовому виразі й в усіх попередніх роках. В загальній сумі починаючи від дня, коли він почав добровільно, за власним бажанням, перераховувати відповідачу аліменти на сина ОСОБА_5 до теперішнього часу, ним було перераховано утримання на суму більше 390000 грн..

Вказує, що на теперішній час у нього нова сім"я, а тому зобов"язаний піклуватися також про дружину та іншу дитину, свого сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що потребує від нього збільшення грошових витрат на зазначені цілі, та впливає в бік зниження рівня його майнової забезпеченості, а відтак у нього змінився матеріальний та сімейний стан, що є підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, у його дружини ОСОБА_10 є донька від першого шлюбу, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, яку за законом він і не зобов"язаний утримувати, однак фактично утримує, оскільки її батько самоусунувся від виконання батьківських обов"язків, та перебуває у невідомому місці.

Ухвалою суду від 08 лютого 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 лютого 2018 року з повідомленям (викликом) сторін. Надано сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень.

Судове засідання 26 лютого 2019 року було відкладено за клопотанням позивача на 22 березня 2019 року.

Ухвалою суду від 22 березня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4 про витребування доказів. Витребувано в Регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області інформацію про те, які транспортні засоби зареєстровані за громадянином ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії НЕ724897 виданий Приморським РВ УМВС України в Одеській області 22.06.1997, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4). Розгляд справи відкладено на 09 год. 30 хв. 11 квітня 2019 року. Представник відповідача не наполягав на отриманні вказаної інформації і на повторному направленні ухвали длявиконання.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просила позов задоволити.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши виступи представників сторін, відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Правовідносини, що є предметом спору у справі регулюються сімейним законодавством України.

Судом встановлено, що 14 червня 2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_12, розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №029259, актовий запис №54.

Згідно свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №136842, актовий запис №466, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_12.

Відповідно заяв ОСОБА_1 адресованих ВП "Рівненська АЕС" вбачається, що з 20.11.2009 по 01.12.2014 з ОСОБА_1 стягувались аліменти на дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25%, а з 01.12.2014 по 31.12.2018 у розмірі 17%. Зазначене також стверджується Довідкою про розмір утриманих аліментів від 15.01.2019 №207, виданою ВП "Рівненська АЕС ДП "НАЕК "Енергоатом".

На підставі наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 січня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач просить зменшити розмір аліментів з 1/4 на 1/6 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Згідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох дітей і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вбачається, що судовий наказ містить вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, відтак виданий з підстав п.4 ч.1 ст.161 ЦПК, а визначення - не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - є лише межею, менше якої не може бути сума стягнення, яка може бути і більшою в залежності від розміру доходу відповідача.

Судом також встановлено, що з 21 червня 2013 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 (дівоче прізвище "Чіпчар"), що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №085033, актовий запси №94.

Від шлюбу, у них є спільна дитина, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №217889, актовий заспи №442.

Також, як вбачається із свідоцтва про народження серії І-СГ №439357, батьками ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Приписи статті 180 СК України вказують на те, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майн та майнових прав, утому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної власності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонічного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.7 ст.170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Ураховуючи наведене, а також правовий висновок, сформульований Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, розмір аліментів, визначений рішенням суду, дійсно не вважається незмінним. Проте зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема, зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров"я платника або одержувача аліментів, або за інших обставин, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з"ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров"я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Народження ще одної дитини та перебування на його утриманні дружини, як стверджує позивач, не є підставою для автоматичного зменшення розміру аліментів. Так Друга судова палата Касаційного цивільного суду дійшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки позивач не надав доказів, які б свідчили про погіршення його матеріального становища. "Визначений рішенням суду розмір аліментів відповідає вимогам Сімейного кодексу, а його зменшення в зв"язку з тим, що на утриманні позивача знаходяться інші діти та дружина без підтвердження погіршення його матеріального стану, буде протирічити інтересам дитини." Про це говориться в постанові ВС по справі № 640/10064/16-ц від 9.08.2018 року.

Перебування на його утриманні доньки теперішньої дружини є включно правом позивача і не входить в його обов"язок, який лежить саме на батьках ОСОБА_13. Той факт, що її батько самоусунувся від її утримання жодним чином не може впливати на визначення розміру аліментів на його сина ОСОБА_9.

Враховуючи, що позивач, як батько ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, спроможний сплачувати аліменти у визначеному розмірі судовим наказом, ухваленим 02 січня 2019 року Рівненським міським судом Рівненської області, розмір аліментів, що стягнуті з позивача є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів та задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що в задоволені позовних вимог позивача відмовлено, сплачений судовий збір слід залишити за ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

позивача - ОСОБА_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1,

відповідач - ОСОБА_2, проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення складене 12 квітня 2019 року.

Суддя -