Провадження №2/592/242/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Катрич О.М.

за участю секретаря судового засідання Хуторянської В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської міської ради, третя особа: ОСОБА_2 про визнання права власності за набувальною даністю,

в с т а н о в и в :

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що є власником Ѕ частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Суми, вул. 8-го Березня, буд. 12. Другою половиною володів ОСОБА_3, але як стало відомо він помер в 2006 році. Власником Ѕ частини домоволодіння він став з 1985 року на підставі свідоцтва про спадщину. Будинок побудований в 1953 році матір'ю та батьком померлого ОСОБА_4, який за життя був чоловіком позивачки та проживав з нею однією сім'єю у даному домоволодінні. Будівництво будинку було розпочато в 1951 р. Коли позивачка ОСОБА_1 переїхала до будинку батьків чоловіка ОСОБА_4, то була вже зведена невеличка тимчасова времянка. До цього часу батько чоловіка залишив сім'ю та переїхав жити до матері ОСОБА_5 Батько за життя залишив заповіт, згідно якого Ѕ частина домоволодіння перейшла до ОСОБА_3, який проживав в будинку періодично, між часом перебування в місцях позбавлення волі. У 1985 році позивачка домовилась з ОСОБА_3, про продаж Ѕ частки будинку, ОСОБА_3 отримав кошти від позивачки, та видав довіреність на ім'я ОСОБА_2 - доньки позивачки на продаж його частки. Таким чином ОСОБА_5 фактично передав у користування позивачки свою частку.

В 2008 році під час звернення до ДПІ щодо сплати податку на землю за ОСОБА_3 стало відомо про смерть останнього. Родичів та спадкоємців у померлого немає.

Спірний будинок побудований ще в 1953 році, має один вхід та складається з однієї кімнати, позивач також самовільно збудувала ще одну кімнату.

Позивач протягом усього часу добросовісно володіла та продовжує безперервно володіти будинком, сплачувати податок на землю та комунальні платежі, тому набула, таким чином, власність на Ѕ частину будинку.

Просить визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 1/2 частину домоволодіння розташоване за адресою: місто Суми Сумської області, вулиця 8-го Березня, будинок №12.

Представник позивача адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з?явився, надав відзив, з якого убачається, що позивачка обізнана відносно того, що власником 1/2 частини житлового будинку, яка є предметом спору та на яку просить визнати право власності за набувальною давністю, був ОСОБА_3, тому не можна вважати володіння позивачем частиною будинку, яка залишилась після смерті ОСОБА_3, добросовісним. Смерть особи за відсутні спадкоємців, які могли б прийняти спадщину після смерті останнього, не дає позивачу підстав для того, щоб вважати користування чужим майном правомірним. Тому заперечує проти задоволення позовних вимог і просить суд відмовити позивачу у задоволенні за необґрунтованістю, а розгляд справи провести без участі представника Сумської міської ради (а.с. 24-25)

Третя особа проти задоволення позову не заперечувала та підтвердила ті обставини, на які посилається позивачка, яка є її матір»ю.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником Ѕ частини домоволодіння, розташованого за адресою: м. Суми, вул. 8-го Березня, буд. 12. Другою половиною володів ОСОБА_3, що підтверджується копіями технічного паспорту, свідоцтва про право на спадщину (а.с. 5-10)

Позивач з 2006 року сплачує податок на землю та комунальні платежі за спірний будинок (а.с. 11-14)

Також, ОСОБА_3 являється власником іншої 1/2 частини цього будинку. В судовому засіданні не знайшов свого підтвердження той факт, що ОСОБА_3 помер, так як з отриманих судом відповідей ВДРАЦС в Сумській області та Головного управління юстиції у Харківськой області відсутня актова запис про смерть ОСОБА_3. (а.с. 44, 59-60)

Згідно витягу зі Спадкового реєстру, спадкова справа після ОСОБА_3 не заводилася (а.с. 49) Разом з цим, права власності ОСОБА_3 на належну йому частку у спірному будинку, ніхто не позбавляв, а той факт, що ОСОБА_3 14.02.1985 року видав довіреність на ім»я ОСОБА_2 на продаж Ѕ частини будинку за адресою: м. Суми, вул. 8-го Березня, буд. 12 , посвідчену державним нотаріусом ОСОБА_7 не доводить фату передачи у власність цього майна саме позивачці, так як договір купівлі-продажу оформлений в установленому законом порядку не був. (а..с 9) Не можуть слугувати належними та достатніми доказами на підтвердження позиції позивачки і покази свідка ОСОБА_8, яка підтвердила, що ОСОБА_3 продав свою частку позивачці, яка багато років володіє цим майном по довіреності.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. (ст. 12 ч.3)

Згідно ст. 4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Тобто, дана стаття визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна (наприклад, покупець, купуючи річ у продавця, не знав, що той не мав права її продавати, а обставини купівлі-продажу не давали підстав для сумніву в правомірності такого правочину). В разі виникнення спору встановити характер володіння (добросовісне й недобросовісне) має тільки суд з урахуванням обставин справи, з якої виникло володіння чужою річчю. Володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним.

В судовому засіданні представник позивачки та третя особа пояснили, що з самого початку позивачці було відомо, що окрім неї, власником 1/2 частини спірного будинку являється ОСОБА_3, на даний час невідомо чи жив він чи помер, свою частку у майні в установленому законом порядку він нікому не передавав і ніким він права власності не позбавлявся, тому за вказаних обставин ОСОБА_1 у розумінні положень ст. 344 ЦК України не набула права власності на неї в порядку набувальної давності, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, ст. 344 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю .

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич