Справа № 342/1277/18
Провадження № 2/342/192/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник - адвокат ОСОБА_1, до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання відповідача таким що втратив право користування житловим приміщенням і зняття його з реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, в інтересах якого діє представник - адвокат ОСОБА_1, звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - житловим будинком, що розташований по АДРЕСА_1 шляхом зняття його з реєстрації за місцем проживання. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_2 є єдиним власником житлового будинку загальною площею 37,8 кв.м., житлова площа якого складає 13,8 кв.м. по АДРЕСА_2, що підтверджується Свідоцтвом на право на спадщину за законом та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок. Довідкою № 10194 від 14.09.2018 року, виданою виконавчим комітетом Городенківської міської ради стверджено, що станом на 25.10.2018 р. у даному житловому господарстві зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Хоча відповідач прописаний (зареєстрований) по АДРЕСА_3, але фактично з 1995 року і по даний час він в даному господарстві не проживає та не з'являється. Добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивачу відомо, що його син (відповідач) проживає в Російській Федерації за адресою: «АДРЕСА_4», Новгородського району Новгородської області з 09.04.1999 року. Оскільки відповідач не проживає в житловому будинку позивача без поважних причин, тому він втратив право на користування житлом за вищевказаною адресою. У зв'язку з реєстрацією відповідача у позивача виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, в отриманні субсидій, чим об'єктивно порушуються його права. Позивачу не вдалося вжити заходів досудового врегулювання спору, так як він не має контактів з відповідачем. Звернення до суду з даною позовною заявою є однією із форм захисту прав позивача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить задовольнити. Суду пояснив, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1. Син позивача, відповідач в цій справі, більше 10 років не проживає по вищевказаній адресі. Через реєстрацію відповідача в належному позивачу житловому будинку, який фактично у цьому будинку не проживає тривалий час, порушені права позивача, як власника житла, через це неможливо отримати житлову субсидію.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши представника позивача, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.07.2013 р., зареєстрованим в реєстрі за № 514 (спадкова справа № 90 від 20.02.2013 року), та копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34568256 від 17.07.2013 року (номер свідоцтва про право на спадщину у Спадковому реєстрі № 54748568), виданими державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори стверджено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті дружини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 року, успадкував житловий будинок з приналежними господарськими прибудовами в АДРЕСА_7. Згідно відмітки про місце проживання в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 виданому Городенківським РВ УМВС в Івано-Франківській області, позивач ОСОБА_2 зареєстрований АДРЕСА_5. Також факт реєстрації відповідача підтверджується записами в будинковій книзі.

Копією довідки про склад сім'ї № 10194 або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 14.09.2018 р. виконкомом Городенківської міської ради, підтверджується, що до складу сім'ї ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_6 входить ОСОБА_3, син, ІНФОРМАЦІЯ_2 (станом на 05.10.2018 року склад сім'ї без змін).

За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання.

З копій довідок з місця проживання Вих. № 27 від 19.11.2015 року, Вих. №2 від 13.01.2016 року, Вих. № 9 від 30.10.2018 року, виданих керуючою ТВН (ТВЖ) «АДРЕСА_8» вбачається, що відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрований по місцю проживання з 09.04.1999 року в с. Лісне Новгородської області.

Допитані судом свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, суду пояснили, що вони проживають по-сусідству із позивачем. Вказали, що відповідач ОСОБА_3, який є сином позивача, в будинку позивача по АДРЕСА_9 не проживає з 1995 року.

Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1, 5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача по АДРЕСА_9 більше 20 років, хоча зареєстрований в ньому. Реєстрація місця проживання відповідача в належному позивачу житловому будинку перешкоджає йому належно реалізовувати свої права власника об'єкта нерухомості, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні належним позивачу майном шляхом визнання відповідача таким що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_10

Вирішуючи позовну вимогу про зняття відповідача з реєстрації суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Оскільки позов заявлений до відповідача ОСОБА_7, а не до органу реєстрації, сторони не заявляли клопотань про залучення судом до участі в справі інших відповідачів, приймаючи до уваги положення ст. 7 вищезгаданого Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», якою передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 29, 310, 317, 319, 321, 383,391,405 ЦК України, ст.ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 223, 258, 259, 263-265, 268, 273,352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Усунути позивачу ОСОБА_2 перешкоди у користуванні належним йому житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_9 Івано-Франківської області, шляхом визнання відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, таким що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_10

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_2 - АДРЕСА_11

Місце реєстрації проживання відповідача ОСОБА_3 АДРЕСА_12

Повне судове рішення складене 28.01.2019 р.

Суддя: Ничик Г. І.