Справа № 449/205/17 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 22-ц/811/1485/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобомцивільну справу за апеляційною скаргою Золочівської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати обєктами права спільної сумісної власності подружжя її та ОСОБА_3 будівлю №18 (гараж №3), загальною площею 27,7 кв.м., що знаходиться на вул. Під Дубом у м. Львові, та нежитлове приміщення, що знаходиться на вул. Привокзальній, 16 у м. Перемишляни, Перемишлянського району Львівської області, та поділити між ними це нерухоме майно, визнавши за кожним із них право власності на 1/2 частину вказаних обєктів нерухомого майна.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вказане нерухоме майно було придбане за спільні кошти подружжя під час шлюбу, а тому є їхньою спільною сумісною власністю і підлягає поділу між ними в рівних частках.

Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 30.03.2017 року позов задоволено частково.

Визнано обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будівлю №18 (гараж №3), загальною площею 27,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку у будівлі №18 (гаражі №3), загальною площею 27,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом, та позначений у технічному паспорті літерою В-1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку у будівлі №18 (гаражі №3), загальною площею 27,7 кв.м., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Під Дубом, та позначений у технічному паспорті літерою В-1.

Додатковим рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 15.02.2018 року у задоволенні позовної вимоги про визнання обєктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Перемишляни, вул. Привокзальна, 16, відмовлено.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 30.03.2017 року оскаржила Золочівська місцева прокуратура Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради, яка не брала участі у справі.

Апелянт вважає рішення суду незаконним, оскільки суд визнав право власності на нерухоме майно без правовстановлюючих документів та без жодних дозвільних документів на його будівництво та виділення земельної ділянки під таке будівництво.

Крім того, звертає увагу, що суд, в порушення правил виключної підсудності справ, визнав право власності на нерухоме майно, яке знаходиться на території міста Львова.

Апелянт просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вказаного позову.

В судове засідання учасники справи не зявились, про дату, час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення судових повісток-повідомлень, які вони отримали (а.с.82-85), клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247 та ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 26.03.2019 року, є дата складення повного судового рішення 05.04.2019 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

Згідно з ч.2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то право власності на нього виникає з моменту державної реєстрації.

Такі вимоги закону встановлені й для обєктів нерухомого майна, які можуть бути предметом поділу між подружжям відповідно до ст.ст. 61, 69, 70 СК України.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції наведених вище вимог закону не врахував і поділив між сторонами обєкт нерухомого майна, який ні за одним із подружжя у встановленому законом порядку не був зареєстрований на праві власності, що підтверджується наданим прокурором витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.27-36), згідно з яким, первинна державна реєстрація права власності на спірний обєкт нерухомого майна проведена на підставі оскаржуваного рішення суду.

Крім того, за сторонами визнано право власності на обєкт нерухомого майна, що знаходиться на земельній ділянці в межах території міста Львова без залучення до участі у справі уповноваженого власника земель комунальної власності Львівської міської ради, що також підтверджує незаконність оскаржуваного рішення суду і наявність підстав, визначених п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, для його скасування з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги позивача ОСОБА_2 про визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будівлі №18 (гаражу №3), загальною площею 27,7 кв.м., що знаходиться на вул. Під Дубом у м. Львові, та про його поділ між сторонами.

У звязку із задоволенням апеляційної скарги прокурора та безпідставністю заявлених позовних вимог, судовий збір, сплачений апелянтом за подання апеляційної скарги, у розмірі 960 грн. (а.с.63) підлягає стягненню з позивача ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області задовольнити.

Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 30 березня 2017 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання обєктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будівлі №18 (гаражу №3), загальною площею 27,7 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Під Дубом, та про його поділ відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь прокуратури Львівської області судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 960 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 05 квітня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_4