Справа № 214/6552/19
2/214/2770/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення заяви без руху

30 серпня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., дослідивши матеріали цивільної справи №214/6552/19 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнана права особистої приватної власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати за ним право особистої приватної вольності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за позовною заявою за відсутності підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження.

Однак, ознайомившись із змістом та формою позовної заяви, судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивач ОСОБА_3 просить суд звільнити його від сплати судового збору посилаючись на скрутне матеріальне становище. Так як отримує мізерну пенсію, купує дорогі ліки, утримує свою матір.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також звільнити від сплати судового збору за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.136 ЦПК України, ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з п.п.60-67 рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95, «…сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб не завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету».

Із аналізу вказаних норм та прецедентної практики Європейського суду з прав людини слідує, що законодавець передбачив можливість звільнення позивача від сплати судового збору або зменшення його розміру лише з підстав, пов`язаних з майновим становищем сторони.

За даних обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 вказує на своє скрутне матеріальне становище, однак взагалі не надав жодного доказу, який би підтверджував його майновий стан, що перешкоджає суду об`єктивно оцінити дійсний матеріальний стан позивача.

Крім того, позивачем заявлено позов майнового характеру, однак всупереч ч.5 ст.177 ЦПК України доказів на підтвердження дійсної ринкової вартості квартири за адресою: АДРЕСА_1 не надав.

Таким чином, позивачу ОСОБА_1 необхідно надати до суду докази на підтвердження його майнового стану, а саме довідку про розмір отримуваного пенсійного забезпечення, призначення лікаря, за яким останній придбавав ліки та чеки на їх придбання, докази надання матеріальної допомоги матері, щоб суд мав можливість їх врахувати; та надати суду докази вартості квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнана права особистої приватної власності на майно, слід залишити без руху.

Керуючись ст. ст. 177, 185, 258, 260, 294 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнана права особистої приватної власності на майно залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі, заява вважається неподаною і повертається позивачу. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя А.В. Ткаченко