Справа № 317/1613/18
№ 2/317/70/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді Ачкасова О.М.

при секретарі Кузіній Л.Х.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області, Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно в вигляді житлового будинку, уточнивши позов, посилалась на те, що 27.11.2016 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок, що розташований за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Червонодніпровка, вул. Дніпровка, 10. Позивачка є єдиною спадкоємицею 1 черги. Крім того, її померлий чоловік за життя склав заповіт, в якому все належне йому майно заповів позивачці. Позивачка прийняла спадщину своєчасно, шляхом подачі заяви на прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, де було відкрито спадкову справу.

При оформлені спадкових прав на житловий будинок зясувалось, що спадкодавець не оформив та не зареєстрував право власності на спадковий будинок за життя, в звязку з чим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2О була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що змусило позивачку звернутися до суду з позовом.

Посилаючись на викладене, позивачка ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, розташований за адресою: вул. Дніпровка, 10 в с. Червонодніпровка Запорізького району Запорізької області.

У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, від представника надійшла заява, у якій вона підтримала позов у повному обсязі, просила його задовольнити, розглянути справу за її відсутності та без її участі.

Представник відповідача - Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області у судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив

Представник відповідача - територіальної громади Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надав відзив на позовну заяву, у якому просив суд розглянути справу за наявними матеріалам та у їхню відсутність письмову заяву про розгляд справи у відсутність представника.

Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2О у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила. Надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, погодилася з будь-яким рішенням суду.

Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу у загальному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не зявились.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факт смерті 27.11.2016 року ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС №375197, виданим 29.11.2016 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 8190.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обовязок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2О, що підтверджується копією спадкової справи №33/2017, яка була надана суду.

ОСОБА_1, нотаріусом 01.06.2017 р. видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належала за життя її чоловіку ОСОБА_3

Згідно зі ст. 69 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність

заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у разі не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 319/02-31 від 29.05.2018 року, виданою приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 позивачці було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: вул. Дніпровка, 10 в с. Червонодніпровка Запорізького району Запорізької області після смерті ОСОБА_3 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно листа від 25.07.2017 року № 05-с-0030-2 виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області у період 1986-1990 рр. власником будинку за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Червоноднівпровка, вул. Дніпровка, 10 записана ОСОБА_4, мати померлого ОСОБА_3 В 1981 році в книзі нотаріальних дій був зазначений договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку. Номер запису 62 від 26.03.1981р. Протоколом зборів уповноважених колгоспників колгоспу ім. Ільїча Запорізького району від 29.01.1981 року ОСОБА_4 виділена присадибна ділянка в розмірі 0,15 га в с. Червонодніпровка, в звязку із купівлею будинку у ОСОБА_5 Таким чином, власником вищезазначеного житлового будинку є мати померлого ОСОБА_4, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 26.03.1981 року № 62. ОСОБА_4 померла 21 листопада 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС №270299, виданим 21.11.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, актовий запис № 10386. На момент смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із сином ОСОБА_3 Її чоловік ОСОБА_6 - помер 02.02.1983 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-ЖС №259152, виданим 02.02.1983 року Шевченківським відділом ЗАГС м. Запоріжжя, актовий запис № 685. Інших спадкоємців у померлої ОСОБА_4 немає.

Як вбачається з відповіді на запит суду приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу №891/01-16 від 06.09.2018 р., за даними спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_7 не заводилась.

Згідно відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 29.05.2018 року за № 04-42/3-5/1525 на день смерті гр. ОСОБА_7 21.11.1995 року разом із нею за однією адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського (стара назва вулиця Правди) АДРЕСА_2 був зареєстрований її син гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджує факт прийняття ним спадщини, шляхом фактичного вступу в управління майном померлої матері, як того вимагає ст. 549 ЦК Української РСР. На день смерті гр. ОСОБА_4 інші зареєстровані особи, крім ОСОБА_3, відсутні. Інші родичі, які б могли бути спадкоємцями першої черги згідно ст. 529 ЦК Української РСР, після померлої гр. ОСОБА_4 відсутні. Оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку було оформлено 26.03.1981 року, до набрання чинності законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на час прийняття зазначеного рішення законодавство не повязувало виникнення права власності з державною реєстрацією цього права. Тому відсутність державної реєстрації права власності на будинок не є перешкодою для включення цього будинку до складу спадкового майна. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок».

В п.3.1. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради народних депутатів, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Суд вважає, що доказом наявності у ОСОБА_4 права власності на житловий будинок за адресою: вул. Дніпровка, 10 в с. Червонодніпровка Запорізького району Запорізької області є копія договору купівлі-продажу від 26.03.1981 року № 62 та копії з книги нотаріальних дій, де був зазначений договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку, номер запису 62 від 26.03.1981р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично прийняв спадщину, шляхом фактичного вступу в управління майном померлої матері, як того вимагає ст. 549 ЦК Української РСР.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність державної реєстрації на спадкове майно не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який, оформивши спадщину, не здійснив її державної реєстрації (ст.1299 ЦК України).

Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих сторонами як докази та визнає, що сторонами по справі обраний вірний спосіб захисту свого права, а тому вважає що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено право позивачки на спадщину, відкриту після смерті чоловіка та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальній конторі через відсутність відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 80,81,89, 128,131,141, 223,259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218,1220,1261,1268, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_3 (вул. ОСОБА_8), ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на житловий будинок за адресою: вул. Дніпровка, 10 в с. Червонодніпровка Запорізького району Запорізької області в порядку спадкування за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_3 (померлого 27.11.2016 року), який фактично прийняв спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла 21.11.1995 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.01.2019 року.

Суддя: О.М. Ачкасов