Справа № 515/545/17
Провадження № 2-п/515/347/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2019 року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини і заяву відповідача ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2017 року ОСОБА_2, представляючи інтереси ОСОБА_4, предявив позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, 25 січня 2012 року у м.Татарбунари Одеської області помер батько позивача ОСОБА_6, який за жи- ття вчинив заповіт та заповів позивачу та її рідному брату ОСОБА_3 в рівних частках все своє майно. Після смерті батька залишився житловий будинок з будівлями та спорудами, розташо- ваний по вул.Папаніна,91 у м.Татарбунари Одеської області, 1/2 частину якого позивач має право успадкувати за вказаним заповітом. З 12 травня 2005 року подивач безперервно проживає в Спо- лучених Штатах Америки, з того часу жодного разу не перетинала кордон України. Після смерті батька брат позивача, відповідач у справі, прийняв у спадщину 1/2 частину спірного будинку, та під час телефонної розмови запевнив позивача, що коли вона приїде в Україну, то без всіляких проблем та перешкод прийме свою 1/2 частину спадку, тим самим ввів її в оману. Випадково, піс- ля розмови із своєю подругою, вона дізналась, що брат прийняв у спадщину і ту частину будинку, яку батько заповів їй. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області по справі № 515/1247/15-ц від 05.11. 2015 р. за відповідачем визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими спорудами по вул.Папаніна,91 у м.Татарбунари Одеської області, що залишився після смерті ОСОБА_6, померлого 25.01.2012 р., яку заповів їй батько. В своїй позовній заяві відповідач зазначив, що нібито вона йому по телефону повідомила, що відмовилась від прийняття спадщини, але це не правда. Вона збирається повернутись до України на постійне проживання та хоче проживати у батьківському будинку, частину якого їй заповів батько. Весь пе- ріод проживання в Сполучених Штатах Америки вона матеріально підтримувала батьків, часто з ними спілкувалась, на момент смерті батька його воля з приводу розпорядження своїм майном за- лишилась не змінною, заповіт він не змінив. Рішенням суду від 05.11.2015 р. було встановлено, що вона втратила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вона не заперечує, дійсно строк прийняття спадщини нею втрачено. Причиною пропуску вказаного строку вважає поважною, оскі- льки проживала безвиїзно в Сполучених Шатах Америки, про те, що їй необхідно звернутись до нотаріуса з приводу прийняття спадщини в шестимісячний термін вона не знала, оскільки не зна- йома з законодавством України, а в США фахівців в українському законодавстві, з якими можливо було проконсультуватись, не має. Крім того, при розгляді справи за позовом ОСОБА_6 її було залучено в якості третьої особи на стороні позивача, однак про розгляд вказаної справи вона не знала. Вважає, що якщо б її належним чином повідомили про розгляд справи, вона заперечува- ла проти позовних вимог брата. За таких обставин, просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 26. 07.2017 р., ухваленим заочно, позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено. Визначено ОСОБА_4 додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_7, який помер 25.01.2015 р. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 640 грн. та витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача до суду у сумі 525 грн.

Оскільки ОСОБА_3 зареєстрованим, знятим з реєстрації по м.Одеса або області не зна- читься і його у відповідності до ч.9 ст.74 ЦПК України було викликано до суду шляхом опубліку- вання оголошення в пресі, то у звязку з невідомим місцем його знаходження копія рішення суду йому не направлялась.

Відповідач ОСОБА_3 21.12.2018 р. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що про існування зазначеного рішення суду йому стало відомо випа- дково наприкінці 2018 року, а оскаржуване рішення він отримав разом з позовною заявою та дода- ними матеріалами 07.12.2018 р. під час ознайомлення з матеріалами зазначеної справи у приміще- нні Татарбунарського районного суду. За вказаних підстав вважав, що строк подання заяви про перегляд заочного рішення ним був пропущений з поважних причин і може бути поновлений. Він жодного разу не був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду зазначеної ци- вільної справи. Неповідомлення належним чином про розгляд справи позбавило його права нада- вати пояснення, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, з приводу незгоди з позовними вимогами.

У судовому засіданні відповідач підтримав доводи заяви, наполягаючи на її задоволенні.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви, наполягаючи на тому, що від- повідач належним чином через оголошення у пресі повідомлявся про розгляд справи, але не зя- вився, а тому строк звернення з зазначеною заявою ним пропущено без поважних причин. Оскар- жуване рішення суду є обґрунтованим.

Заслухавши пояснення та доводи представника позивача, відповідача, дослідивши матеріли зазначеної вище справи та докази, надані відповідачем, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з гляду на наступне.

У відповідності до ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочно- го рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде вс- тановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неяв- ки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд вважає, що заслуговують на увагу ствердження заявника про неотримання ним судових повісток, що унеможливило його участь у розгляді згаданої цивільної справи з метою захисту сво- їх прав та законних інтересів.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що є всі підстави для скасування заочного ріше- ння суду та призначення справи для розгляду у загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260, 287, 288 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_8 про перегляд заочного рішення суду за- довольнити.

Заочне рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 26.07.2017 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про визначення до- даткового строку для прийняття спадщини скасувати і призначити справу до розгляду у загально- му порядку на 21 січня 2019 року на 14.00 год. у приміщенні суду, про що повідомити учасників судового провадження.

Ухвала, у відповідності до ст.353 ЦПК України, окремо від рішення суду оскарженню не пі- длягає.

Суддя Тимошенко