Справа № 510/2258/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

13.05.19 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Бошков І.Д.;

-за участю секретаря Занфір О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2, у судові засідання, які призначалися, будучи належним чином сповіщеним тричі не зявився, про причини неявки суд не сповістив, був попереджений що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки справа буде розглянута у його відсутності на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляється заочне рішення).

Позивач у судове засідання також не зявилась, від неї надійшла заява, з якої вбачається, що вона на задоволенні позову наполягає, просила розглянути справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

У звязку із цими обставинами та керуючись ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про шлюб сторін; копія паспорту позивача ОСОБА_1

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач просила розірвати шлюб із відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 10.05.1986р., зазначивши, що подружнє життя не склалося, виявилася несхожість характерів, поступово перестали розуміти один одного. З приводу непорозумінь, різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства між сторонами виникали суперечки, сварки, у звязку із чим поступово втратилися почуття любові та поваги. З 2016р. фактично сторони припинили шлюбні відносини, сумісного господарства не ведуть. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. У ситуації, що склалася, шлюб із відповідачем носить суто формальний характер, позивач наполягає на його розірванні.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін практично розпалася, її збереження неможливе, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, в даній ситуації буде неможливим, оскільки сторони вже тривалий час разом не проживають, зацікавленості в збереженні сім'ї не проявляють, між подружжям втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу.

Згідно із ст. 51 СК України дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, ст.ст. 51, 56, 110-112, 114 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований 10.05.1986 року Мошанською сільською радою Дондюшанського району Молдавської РСР, актовий запис № 4 розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а також в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя І.Д. Бошков