Справа № 712/771/19
Провадження № 2/712/1048/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 серпня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі МОГИЛА І.С.
за участю відповідача ОСОБА_1
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
У відзиві на позов відповідач позов визнала частково, вказуючи на те, що нею повністю погашено тіло кредиту і частково відсотки. В частині нарахованих їй пені та штрафів не погоджується, так як банк намагається застосувати до неї подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов`язання. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення сум штрафів, не заперечувала що сплати нарахованих відсотків та зменшити розмір неустойки пені на суму 3000 грн.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 15 березня 2019 року на 09-00 год. в спрощеному провадженні.
У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладався.
В судове засідання представник позивача не з`явився, скерував до суду заяву в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.
Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнала частково, пояснила, що намагалася виконувати кредитне зобов`язання вчасно, проте через скрутне матеріальне становище виникла така заборгованість. Просила зменшити суму неустойки нарахованої позивачем.
Відповідно до п.3 розділу Х11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-У111 «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.
Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
Судом встановлено, що між ПАТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н від 11.07.2013 року, відповідно до якого відповідач отримала кредит в сумі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Процентна ставка за користування кредитом становила 2,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.
Сторони визначили, що договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою, тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" (а. с. 11-25).
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
За змістом п. 2.1.1.5.6 цих Умов та Правил надання банківських послуг позичальник у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороду банку.
В укладеному між сторонами кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Банківською установою зобов`язання за договором виконані в повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання порушила.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною третьою статті 551 ЦК України, зокрема передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.
Згідно правового висновку Верховного Суду України, зробленого у постанові від 03.09.2014 року у справі № 6-100цс14, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.
За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
За загальним правилом ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (ч. 1 ст. 61 Конституції України).
Як встановлено в судовому засіданні та визнано самою відповідачкою, взяті зобов`язання за укладеним з АТ «КБ «Приватбанк» кредитним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконувала, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову про стягнення нарахованих відсотків користування кредитом в розмірі 5504,97 грн.
Разом з цим, під час розгляду справи встановлено, що розмір пені (неустойки), яку банк просить стягнути з відповідача значно більший від розміру боргового зобов`язання, що становить 6493,70 грн., суд дійшов висновку про можливість застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення її розміру з 6493,70 грн. до 3000 грн.
Крім того, позовна вимоги банку про стягнення штрафу (фіксована складова) та штрафу (процентна складова) не ґрунтується на вимогах закону, оскільки є різновидом неустойки та їх порушено одночасно із позовною вимогою про стягнення пені за одне й теж саме порушення умов кредитного договору, а саме порушення строків платежів.
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом по кредитному договору № б/н від 11.07.2013 р. в сумі 8504,97 грн., яка складається з 5504,97 грн. - заборгованості за відсотками за користування кредитом, 3000 грн. - пеня за несвоєчасну сплату боргу. Також підлягає до стягнення сплачений судовий збір в розмірі 1247,31 грн., а всього 9 752,28 грн. (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят дві гривні 28 коп.).
Керуючись ст.ст. 263-265, 267, 280 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 551, 1050, 1054 ЦК України, суд,
Позов задоволити частково.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).
Повне судове рішення складено 30 серпня 2019 року.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 .