ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 січня 2019 року

м. Харків

справа № 640/19565/18

провадження № 22-ц/818/752/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

ім'я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження виділені матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2018 року в складі судді Нев'ядомського Д.В.,

у с т а н о в и в:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та просив: визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 830/27/14-4/12/8-105, укладеного 28 лютого 2008 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк»; визнати недійсним Договір про відступлення права вимоги за Іпотечним договором № 830/27/14-4/48/8-081, укладеного 28 лютого 2008 року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк».

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. Накладено арешт на нежитлові приміщення першого поверху № № 17-1-:-17-14 в літ. «А-5», загальною площею 159,8 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, що належать на праві власності ОСОБА_1

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2018 року провадження за позовом ОСОБА_1 відкрито.

07 листопада 2018 року ОСОБА_7 - представник ОСОБА_2 подала заяву (клопотання) про зустрічне забезпечення. Просила зобов'язати ОСОБА_1 здійснити зустрічне забезпечення та внести на депозитний рахунок Київського районного суду м. Харкова грошові кошти у розмірі 360 000 грн., в якості відшкодування збитків ОСОБА_2, пов'язаних із забезпеченням позову у даній справі.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 на даний момент є особою, якій належить право вимоги до ОСОБА_1 за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії та Іпотечним договором. Статтею 4 Іпотечного договору передбачено застереження про можливість задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки чи його продажу, на підставі положень статтей 37, 38 Закону України «Про іпотеку». Тобто ОСОБА_2 отримав всі необхідні та законні правові підстави для задоволення своїх вимог до ОСОБА_1, та вправі набути право власності чи продати нежитлові приміщення першого поверху № № 17-1-:-17-14 в літ. «А-5», загальною площею 159,8 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. Проте, на даний момент, у зв'язку з накладенням арешту на вказану нерухомість за заявою позивача про забезпечення позову, ОСОБА_2 не має можливості зареєструвати за собою право власності на вказаний об'єкт нерухомості та отримувати дохід у вигляді орендної плати. Зазначає, що згідно з відомостями, що містяться в Реєстрі речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 вже накладено кілька обтяжень. Розмір шкоди у зв'язку із забезпеченням позову становить 360 000 грн., виходячи з розміру середньої вартості орендної плати за користування аналогічним об'єктом нерухомості за місяць.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2018 року в задоволенні заяви (клопотання) ОСОБА_7 - представника ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач має зареєстроване місце проживання на території України та є власником нерухомості, а отже його майновий стан є достатнім для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

12 листопада 2018 року ОСОБА_3 - представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду першої інстанції, обставинам справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про зустрічне забезпечення в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що представником ОСОБА_2 надано належні та переконливі докази, що майновий стан ОСОБА_1 викликає обґрунтовані сумніви у його платоспроможності та вказує на неминучі ускладнення чи на неможливість відшкодування ним збитків, що можуть бути завдані ОСОБА_2 Проте суд першої інстанції не дослідив наданих доказів та неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, що призвело до винесення незаконної ухвали.

ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, відзив на апеляційну скаргу не надали.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 2 статті 369 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 154 ЦПК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 має зареєстроване в установленому законом порядку місця проживання на території України, а саме - АДРЕСА_1.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ОСОБА_8 має на праві власності нерухоме майно, достатнє для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Таким чином, підстав для задоволення заяви (клопотання) ОСОБА_2 та застосування зустрічного забезпечення немає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та підстави для її скасування відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ч. 2 ст. 369, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 24 січня 2019 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді- Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова