Справа №672/778/19
Провадження №2/672/460/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2019 року м.Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої-судді Федорук І.М.,

з участю секретаря судового засідання Жиловської Т.В.,

позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в в місті Городку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 ,. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що дане домоволодіння належало його бабусі ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 20.12.1994 року ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла йому, позивачу. Після цього ОСОБА_3 склала інший заповіт, згідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_2 , котрий оформив право власності на частину спадкового майна. Оформити право власності на вказаний будинок позбавлений можливості , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з`явився, йому не роз`яснено наслідки визнання позову; визнання позову суперечить закону і порушує права ОСОБА_2 , суд відмовляє у визнанні відповідачем позову.

Заслухавш пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

При вирішені даного спору суд дійшов висновку, що до застосування підлягають норми цивільного законодавства, що діяли на момент відкриття та прийняття спадщини, а саме - Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Ч. 1 ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять,

так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно вимог ч.ч. 1,2 ст. 544 ЦК України в редакції 1963 року заповідач вправі в будь-який час змінити або скасувати зроблений ним заповіт, склавши новий заповіт. Заповіт, складений пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або в частині, в якій він йому суперечить.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Жищинці Городоцького району Хмельницької області померла ОСОБА_3 .

12.10.1998 року ОСОБА_3 залишила заповіт, згідно якого усе своє майно заповіла ОСОБА_2 . Даний заповіт був чинним на час смерті ОСОБА_3

ОСОБА_2 у визначеному законом порядку прийняв спадщину, фактично вступивши у володіння спадковим майном.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, в тому числі копіями свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , виданого 20.06.2003 року, довідками виконавчого комітету Жищинецької сільської ради Городоцького району №№ 545, 547 від 03.11.2015 року, спадкової справи № 57/2016 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , наданої приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Хмельницької області Якимишиним С.С.

Таким чином, суд дійшов висновку, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 являється ОСОБА_2 .

Суд не може визнати обґрунтованими доводи позивача про те, що він є спадкоємцем житлового будинку після смерті ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Так, на підставі вимог ч. 1 ст. 544 ЦПК України ОСОБА_3 скористалась своїм правом скасувати заповіт від 20.12.1994 року, склавши 12.10.1998 року новий заповіт . У відповідності до вимог ч.2 ст. ст. 544 ЦПК України заповіт, складений ОСОБА_3 пізніше (12.10.1998 року), скасовує попередній заповіт (складений 20.12.1994 року).

Враховуючи, що на час смерті ОСОБА_3 був чинний заповіт, згідно якого остання все своє майно заповіла ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про безпідставність вимог ОСОБА_1 , у зв`язку з чим в позові слід відмовити.

При цьому суд враховує, що позивачем не надано доказів в підтвердження наявності права на обов`язкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 03.09.2019 року.

Суддя І.М.Федорук