Справа № 523/9960/18
Провадження №2/523/1157/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2019 р. місто Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду № 22 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на 1/4 частку домоволодіння в порядку спадкування за законом, та встановлення факту належності документу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на ј частку домоволодіння АДРЕСА_1 , а також встановлення фактів, що мають юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить 3/4 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , інша ј частина домоволодіння належить її рідному брату ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належну брату частку домоволодіння їй було відмовлено, оскільки на час відкриття спадщини, вона разом із спадкодавцем не були зареєстровані у даному домоволодінні, а також через відсутність правовстановлюючого документу на 1/12 частку зазначеного домоволодіння, яку її брат мав право отримати після смерті їх матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також через недоведеність постійного проживання із померлим братом на час відкриття спадщини.

У судове засідання сторони подали заяви про можливість розгляду справи за їх відсутності, позивач заявлені позовні вимоги підтримала і просила суд задовольнити позов, відповідач заявив про визнання позову в повному обсязі та просили розглядати справу за їх відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати позивача та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на 1/6 частку домоволодіння АДРЕСА_3 , яка належала їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 листопада 1974 року Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-11396.

Спадкоємцями першої черги за законом були ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Їх частки у спадщині були рівними, тобто кожен мав право по 1/12 частки спадкової частини домоволодіння.

13 березня 1991 року позивачка отримала у Восьмій одеській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/12 частку зазначеного домоволодіння після смерті ОСОБА_4

На день смерті матері і після її смерті брат позивачки ОСОБА_3 постійно мешкав у домоволодінні АДРЕСА_1.

Протягом шести місяців з дня смерті матері, ОСОБА_3 успадкував предмети звичайної домашньої обстановки та вжитку, яке належало матері у даному домоволодінні, тобто фактично прийняв спадщину.

Цей факт підтверджується актом від 24.05.2018 р., згідно якого ОСОБА_3 . постійно мешкав у домоволодінні АДРЕСА_1 з 1963 року по день смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

ОСОБА_1 належить на праві приватної власності ѕ частки домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі трьох правовстановлюючих документів, а саме:

-1/6 частка домоволодіння згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 22 листопада 1974 року Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-11396;

-Ѕ частка домоволодіння згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 28 листопада 1979 року Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-6284;

-1/12 частка домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 березня 1991 року Восьмою Одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-834.

Інша ј частка домоволодіння належала її рідному брату ОСОБА_3 з наступних підстав:

-1/6 частка домоволодіння йому належить згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 22 листопада 1974 року Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-11396;

-1/12 частка домоволодіння фактично успадкована ним після смерті матері - ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 року брат позивачки ОСОБА_3 помер.

За вказаних обставин, після його смерті відкрилась спадщина на ј частку домоволодіння.

Крім позивача інших спадкоємців немає.

При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належну ОСОБА_3 частку домоволодіння, позивачці було відмовлено, оскільки на час відкриття спадщини вона разом зі спадкодавцем не були зареєстровані у даному домоволодінні, а також через відсутність правовстановлюючого документу на 1/12 частку домоволодіння, яку ОСОБА_3 мав право отримати після смерті їх матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а також через недоведеність постійного проживання із померлим братом на час відкриття спадщини.

Крім цього державний нотаріус також звернув увагу на те, що у паспорті позивачки її прізвище зазначено « ОСОБА_1 », тоді як у свідоцтві про право на спадщину за законом від 22.11.1974 року за реєстровим №2-11396 - «ОСОБА_1», що також створює перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Відповідно до ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.4 ст.1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Судом визнається доведеною належність спірної частини домоволодіння померлій особі на момент смерті. Відсутній правовстановлюючий документ мав бути лише доказом належності частки домоволодіння спадкодавцю, а відсутність його реєстрації сама по собі не призводить до припинення права власності.

Позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 16.05.2013 року не передбачено порядок реєстрації правовстановлюючого документу про право власності на майно померлої особи.

Таким чином, враховуючи, що позивач не має можливості надати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ, зареєстрований належним чином у реєстрі прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 у відповідності до законодавства подано заяву про прийняття спадщини, інших спадкоємців не встановлено, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити, визнавши за позивачкою право власності на частку домоволодіння у порядку спадкування за законом.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до положень Цивільного Процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та/або чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Наведений у ст.256 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 197-200, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 288, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (остання відома адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на 1/4 частку домоволодіння в порядку спадкування за законом, та встановлення факту належності документу - задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини у вигляді 1/12 частки домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Встановити факт, що має юридичне значення, визнавши, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 у домоволодінні АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті спадкодавця ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на ј частки домоволодіння АДРЕСА_3 , що в цілому складається з: під літ. «А» житловий будинок: 1-1 кухня площею 8,3 кв.м, 1-2 санвузол площею 3,1 кв.м, 1-3 житлова площею 12,7 кв.м, 1-4 житлова площею 12,6 кв. м, разом по кв. загальна площа 36,7 кв.м, житлова площа 25,3 кв.м, допоміжна 11,4 кв. м; 2-1 коридор площею 2,1 кв.м, 2-2 кухня площею 8,2 кв.м, 2-3 санвузол площею 2,5 кв. м, 2-4 коридор площею 4,5 кв.м, 2-5 житлова площею 8,1 кв.м, 2-6 житлова площею 12,6 кв. м, разом по кв. 2 загальна площа 38,0 кв. м, житлова площа 20,7 кв. м, допоміжна 17,3 кв. м. Всього по житловому будинку під літ. «А» загальна площа 74,7 кв. м, житлова площа 46,0 кв. м, допоміжна 28,7 кв. м. А також надвірних споруд: літ. «Д» - літня кухня, літ. «К» - душ, літ. «Л» - навіс, літ. «М» - навіс, №6-10 - огорожа, I- мостіння; - у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частки домоволодіння АДРЕСА_3 , видане 22 листопада 1974 року Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою за реєстровим №2-11396 ОСОБА_1 , дійсно належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Копію рішення направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.04.2019 року.

Суддя: