Справа № 618/1354/18
Провадження № 2/618/18/19
21 січня 2019 року Дворічанський районний суд Харківської області в складі головуючого - судді Рябоконь Є. А., за участю секретаря судового засідання Кучеренко О. І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в cмт Дворічна цивільну справу № 618/1354/18, провадження № 2/618/18/19 за позовом ОСОБА_1, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, про збільшення розміру аліментів, -
ОСОБА_1 звернулася до Дворічанського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Дворічанського районного суду Харківської області від 04 листопада 2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 400,00 грн щомісячно з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини. На даний час вона на ці кошти не в змозі повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини. В зв»язку з цим, позивач просить суд збільшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 до ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з»явилася, надавши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності в порядку заочного розгляду з ухваленням заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 21.01.2019 в судове засідання не з»явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_2 поштового відправлення, яке було отримане 15.01.2019 «матір»ю ОСОБА_2». При цьому від ОСОБА_2 до суду не надійшло відзиву на позовну заяву чи будь-яких заперечень, клопотання про відкладення судового розгляду не заявлялося.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 26.11.2014, батьками ОСОБА_3 є: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1 (а. с. 6).
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 14.09.2017, ОСОБА_1 14.09.2017 уклала шлюб з ОСОБА_5, після чого змінила прізвище на «ОСОБА_1».
Згідно довідки виконавчого комітету Кам»янської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-29/895 від 10.10.2018, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає за однією адресою зі своєю матір»ю ОСОБА_1, а саме в АДРЕСА_1 (а. с. 5).
Згідно виконавчого листа Дворічанського районного суду Харківської області по справі № 618/778/15-ц, провадження № 2/618/230/15 від 04 листопада 2015 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 у розмірі 400,00 грн щомісячно, починаючи з 27.10.2015 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 7).
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них.
08 червня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17.05.2017 року, яким були внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, яким встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
З урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, враховуючи, що на даний час погіршився матеріальний стан одержувача аліментів, суд змінює присуджений раніше розмір аліментів у твердій грошовій сумі і визначає новий розмір аліментів у частці від доходу відповідача і визначає цю частку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справ керується принципом верховенства права.
Згідно з ч. ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги.
Відповідачем, всупереч вимог ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача відповідачем і матеріалами справи не спростовуються.
За таких обставин справи, всебічно та повно з»ясувавши обставини, на які посилалася позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, керуючись принципом верховенства права, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.
На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів - Головне управління казначейства у м. Києві).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 180-182, 191, 192 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280 - 289, 352, 354, 430 п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 04 листопада 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_2 від 13.10.2017, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 704 грн 80 коп. судового збору на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів - Головне управління казначейства у м. Києві).
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Є. А. Рябоконь