Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1161/19
Провадження № 2/674/550/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шклярука В. М.

за участю секретаря судового засідання Проценко Л. В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Центр надання адміністративних послуг Дунаєвецької міської ради,про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи тим, що він є власником будинку АДРЕСА_1 .

У 2009 році зареєстрував у вказаному будинку свого сина - відповідача ОСОБА_2 Однак останній з 2009 і по даний час за місцем реєстрації не проживає та не з`являється, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку.

На даний час реєстрація відповідача у будинку не дозволяє останній розпоряджатись будинком на власний розсуд, та значно обмежує законні права, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_3 подала до судового засідання заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк відзиву на позов до суду не подав, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Центру надання адміністративних послуг Дунаєвецької міської ради у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечують.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Враховуючи те, що відповідачем було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, керуючись ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10.06.2019 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №174063133 від 17.07.2019 року.

Також на підставі довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 23.07.2019 року встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , крім власника ОСОБА_1 зареєстрований його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З актів обстеження будинку АДРЕСА_1 від 23.07.2019 року та 25.07.2019 року, складених депутатами Дунаєвецької міської ради Хмельницької області за участю свідків вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак за даною адресою не проживає з 04.09.2009 року.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що "відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння".

Відповідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За чинним житловим законодавством необхідною умовою виникнення права члена сімї власника житла на користування цим житлом (особистий сервітут), є спільне проживання членів сімї з власником житла та ведення спільного господарства.

Судом встановлено, що відповідач разом з позивачем в будинку не проживає і вони не ведуть спільне господарство і відповідач не несе обов`язків по утриманню житла.

Відповідно до абз.6 ст.3 Закону України від 11.12.2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідно до встановлених обставин у даній справі, відповідач не проживає разом з позивачкою - власником житла та не веде із нею спільного господарства, а тільки зареєстрований в будинку позивачки, а тому на нього не можуть розповсюджуватись гарантії, які закріплені в статті 405 ЦК України, щодо збереження права на користування житлом.

Зважуючи і на ту обставину, що відповідач вибув на інше місце проживання, будь-яких дій щодо врегулювання питання свого проживання у будинку позивача на умовах найму, зі сплатою відповідної плати, як це передбачено ст.ст.156, 162 ЖК України, не вчинив і про свої наміри на майбутнє з даного приводу не повідомив, тому, на думку суду, в даному випадку слід вважати, що між сторонами в справі відсутні правовідносини, які випливають із користування відповідачем жилим приміщенням, власником якого є позивач, відповідно до положень статті 107 ЖК України.

Відповідно до вимог ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Наявність реєстрації відповідача за адресою жилого приміщення, власником якого є позивач, за відсутності законних підстав для користування цим жилим приміщенням, створює перешкоди позивачу ОСОБА_1 у користуванні своєю власністю, а тому позов підлягає задоволенню та слід визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом - будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду про втрату конкретною особою права користування житловим приміщенням є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця постійного проживання, адже згідно положень ч. 1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 247, 263, 265, 268, 281-287 ЦПК України, ст.ст. 107, 156, 162 ЖК України, ст.ст. 316, 317, 319, ч.2 ст.405 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Центр надання адміністративних послуг Дунаєвецької міської ради,про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення для відому направити в Управління "Центр надання адміністративних послуг" Дунаєвецької міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Учасники провадження:

позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Центр надання адміністративних послуг Дунаєвецької міської ради, місцезнаходження: м.Дунаївці вул.Красінських, 12 Хмельницької області, .

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Голова Дунаєвецького районного суду В. М. Шклярук