Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/783/19
і м е н е м у к р а ї н и
08 квітня 2019 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого - судді Самсонової О.А.
при секретарі - Горошко О.О.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Ухвалою судді від 25 лютого 2019 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні до справи не подавалися.
Відповідач ОСОБА_1, будучи повідомленим про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала.
Заяви та клопотання від сторін не надходили.
Представник позивача в судове засідання не зявився. До матеріалів справи додано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.
Відповідач в засідання також не зявилась, не повідомивши про причини неявки.
За таких обставин судом відповідно до положень норм ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 31 травня 2007 року між сторонами по справі укладено кредитний договір б/н.
Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачем зобовязання перед відповідачем по кредитному договору виконано, але відповідач взяті на себе зобовязання не виконав.
Позивачем також нараховано відповідачу заборгованість за пенею у розмірі 150,00 грн., а також штраф в розмірі 500 грн. (фіксована складова), штраф в розмірі 697,94 грн. (процентна складова).
Відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору, передбачено сплату штрафу за порушення строків сплати будь-якого з грошових зобовязань.
Нарахування позичальнику пені одночасно з штрафами передбачено тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».
Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Всилу ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Але всупереч викладеному позивач нарахував відповідачу заборгованість за пенею, а також штрафи фіксовану та процентну складову.
Зважаючи на норми ст.61 Конституції України, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в частині стягнення із позивача заборгованості за пенею слід відмовити.
Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові № 6-1374 цс17 від 11 жовтня 2017 року щодо одночасного стягнення штрафів фіксованої частини і процентної складової, суд вищої інстанції дійшов висновку, що така заборгованість є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зважаючи на вказане, з відповідача підлягає стягненню 500 грн. фіксованої частини штрафу.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено на 94 %, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1805,74 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Самсонова

08.04.2019