Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1731/16-ц Головуючий у 1-й інст. Чішман Л.М.
Категорія 26 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря судового засідання Кучерявого О.В.

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 15 липня 2019 року, постановлену під головуванням судді Чішман Л.М.

у цивільній справі №295/1731/16-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Мегабанк" в собі Житомирського центрального регіонального відділення ПАТ "Мегабанк", треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., Головатюк ОСОБА_4 , про захист прав споживача, визнання недійсними кредитних договорів, недійсним іпотечного договору, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із даним позовом. Просили ухвалити рішення, яким визнати недійсними кредитні договори, іпотечний договір та зобов`язати нотаріуса виключити відповідні записи про обтяження іпотечного майна.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 15 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ПАТ "Мегабанк" в собі Житомирського центрального регіонального відділення ПАТ "Мегабанк", треті особи - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., Головатюк Д.С., про захист прав споживача, визнання недійсними кредитних договорів, іпотечного договору, зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначену ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права. Зокрема зазначає, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за основними кредитними договорами 30.06.2010 року між апелянтом та Банком було укладено два аналогічних договори поруки, відповідно до яких Поручитель поручається перед Кредитором за виконання позивачами в повному обсязі їх обов`язків, що виникли за кредитними договорами. Оскільки у суді апеляційної інстанції знаходиться цивільна справа про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та його заборгованості за вказаними вище кредитними договорами в солідарному порядку, то постановленням вказаної вище ухвали про залишення позову без розгляду безпосередньо зачіпаються права та законні інтереси апелянта. Крім того, ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам закону, оскільки розгляд справи по суті вже розпочався.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 11 липня 2019 року позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано заяву про залишення позовної заяви по цивільній справі № 295/1731/16-ц без розгляду (а.с.36 Т-4).

Позивачі, як безпосередні ініціатори залишення позову без розгляду, цієї обставини не заперечують.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що вказана підстава, передбачена п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки розгляд справи по суті не розпочато.

Висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Так, 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено у новій редакції.

У підпункті 9 пункту 1 розділу XIII перехідних положень ЦПК України в новій редакції вказано, що справи в судах першої та апеляційної інстанцій, провадження в яких відкрите до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Отже, виниклі між сторонами правовідносини мають регулюватися нормами ЦПК України в новій редакції.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

У цій справі судом першої інстанції не було проведено попереднього судового засідання, оскільки згідно з частиною 7 статті 130 ЦПК України 2004 року воно не було обов`язковим.

15 грудня 2017 року набув чинності новий ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті (частина 1 статті 189 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини 2 статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Оскільки позивачі звернулися до суду першої інстанції з вказаним вище позовом під час дії норм ЦПК України 2004 року та підготовче судове засідання у справі не було проведене, а заяву про залишення позову без розгляду вони подали під час дії норм ЦПК України у новій редакції, то суд першої інстанції, виходячи із засад справедливості судового розгляду справи, дійшов правильного висновку про задоволення такої заяви.

Крім того, за змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності) в інтересах яких заявлено вимоги. Тому суд зобов`язаний залишити заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а також про порушення прав третьої особи.

За наведених обставин підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали апеляційний суд не вбачає, оскільки вона постановлена судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,379,381-384 ЦПК України, суд, - п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 15 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 04.09.2019 року.