РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 року м. Мукачево Справа №303/7960/18

2/303/404/19

Номер рядка стат.звіту - 33

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Годьмаш О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом Моторного транспортного страхового Бюро України

до відповідача ОСОБА_1

про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою,

ВСТАНОВИВ:

Моторне транспортне страхове Бюро України (надалі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення в порядку регресу виплаченої регламентної виплати у розмірі 16329,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються доводами про наявність права на відшкодування вищевказаної суми коштів, у порядку регресу, за наслідками регламентної виплати потерпілій особі та з урахуванням наслідків дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) за участю відповідача, яка мала місце 26 листопада 2015 року на вул. Матросова в м. Мукачево Закарпатської області.

Нормативно правовою підставою для задоволення позовних вимог вказані приписи ст.ст. 1166, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У судове засідання представник позивача не зявився, натомість заявив клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання також не зявилася, натомість подала до суду відзив на позов, у якому висловила свою незгоду із заявленими позовними вимогами. У підтвердження своєї позиції, відповідач зазначила, що 26 листопада 2015 року вона дійсно керувала транспортним засобом та допустила порушення правил дорожнього руху, внаслідок чого потрапила в ДТП. Незважаючи на вказану обставину, просила суд прийняти до уваги те, що транспортним засобом вона керувала в присутності її чоловіка, який є інвалідом 1 групи, та який є володільцем автомобіля, тому МТСБУ не має права предявляти до неї регресну вимогу.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення №303/7454/15-п, суд констатує наступне.

Судом встановлено, що 26 листопада 2015 року о 21 год. 30 хв. в місті Мукачево на вулиці Матросова мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача та ОСОБА_2, внаслідок якої ОСОБА_2, який керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_1 було завдано матеріального збитку на суму 18653,31 грн., що підтверджується даними постанови Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.12.2015 року (а.с. 4), протоколу огляду транспортного засобу від 17 грудня 2015 року (а.с. 11) та звітом про оцінку автомобіля від 21.12.2015 року №108 (а.с. 7-10).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки „ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_2, на час вчинення ДТП, застрахована не була, тому ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок зазначеної ДТП.

На підставі платіжних доручень від 03 лютого 2016 року № 014рв та від 18 лютого 2016 року№1178рв ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 15529,42 грн. та витрати по оплаті послуг аварійного комісара у розмірі 800,00 грн.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи суд виходить з того, що згідно з положеннями ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається у ст. 16 Цивільного кодексу України .

За змістом п. 8 частини другої ст.16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші

Статтею 1166 (частина перша) Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з татті 1188 Цивільнго кодексу Україн шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до положень частини першої ст. 1191, ст. 1192 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Регресну вимогу може бути пред'явлено протягом трьох років із дня виконання зобов'язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо.

Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Підпунктом «а» п. 41.1 ст. 41 Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до абзацу другого п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону) у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Таким чином, МТСБУ має право подати регресний позов до собі, за винятком тих, які визначені у пункті 13.1 статті 13 Закону.

Так, пунктом 13.1 статті 13 Закону встановлено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники ОСОБА_3 та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Отже, з урахуванням положень пункту 13.1 статті 13, підпункту 38.2.1 пункту 38.2. статті 38 Закону МТСБУ не має права на подання регресного позову, зокрема, до осіб, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у присутності такої особи.

З урахуванням офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13, наведеного в рішенні Конституційного Суду України від 23 грудня 2014 року № 7-рп/2014 положення пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» слід розуміти так, що транспортними засобами, які належать учасникам бойових дій, інвалідам війни та інвалідам I групи, є такі наземні транспортні засоби, якими зазначені особи володіють як на праві власності, так і на будь-якій іншій правовій підставі.

З пояснень, наданих інспектору Мукачівського ВП ГУНП України в Закарпатській області (справа № 303/7454/15-п, а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 26.11.2015 року, керувала транспортним засобом марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 в присутності ОСОБА_4.

Згідно з даними свідоцтва про шлюб від 09 серпня 2008 року серії І-ФМ №046700, ОСОБА_4 є чоловіком відповідача.

Також слід констатувати, що ОСОБА_4 є інвалідом І групи, що підтверджується даними довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0137734.

Автомобіль марки ВАЗ 2107 (д.н.з. НОМЕР_2) перебував у користуванні ОСОБА_4 на відповідній правовій підставі (право безоплатного користування). При цьому, правомірність користування останнім вказаним автомобілем ніким не оскаржено та не спростовано.

З урахуванням викладеного, слід вважати неправомірною вимогу позивача про стягнення з відповідача майнової шкоди в поряду регресу, пов'язаної з регламентною виплатою, оскільки ОСОБА_1 є особою, яка звільнена від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є вказана особа, проводиться МТСБУ.

За таких обставин справи, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі у сумі 1762 грн. (судовий збір, а.с. 1) слід покласти на позивача відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129, 1291 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 263-265, 279, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову Моторного транспортного страхового Бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою відмовити повністю.

2. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 1762,00 гривень покласти на позивача.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

5. Позивач: Моторне транспортне страхове Бюро України (02002 м.Київ-2, а/с 272, , реквізити: п/р 871 в Укрексімбанку м.Києва, МФО 322313, ідент. Код 21647131).

Відповідач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, 89666, с. Яблунів Мукачівського району, вул. Миру, 39)

Суддя В.В. Кость