Справа № 180/2720/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

28.08.2019 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Омеко М.В., при секретарі Мартиновій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-ще Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Запорізької області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди .

В обґрунтування позову зазначив, що 26.03.210 року він був засуджений Марганецьким районним судом Дніпропетровської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 186,187 КК України та засуджений до 9 років позбавлення волі.

З 15.12.2007 року по 25.07.2016 року він був притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

11.08.2016 року позивач звернувся з клопотанням до Красногвардійського районного суду м. Дніпро про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпра віл 19.08.2016 року клопотання ОСОБА_1 було йому повернуто та роз`яснено йому право звернутися з даним клопотанням до належного суду.

Позивач вважає, що Красногвардійський районний суд м. Дніпра виніс незаконне рішення, а саме ухвалу від 19.08.2016 року, у зв`язку з чим він незаконно перебував у слідчому ізоляторі №4 м. Дніпро з 19.08.2016 року по 15.12.2016 рік.

Тому позивач звернувся до суду вищезазначеним позовом та просить суд стягнути з Державної казначейської служби України відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000000 (один мільйон) грн. 00 копійок за рахунок коштів державного бюджету шляхом списання в безспірному порядку на свою користь з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України.

Позивач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Проте надіслав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі,заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Державна казначейська служба України будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились. Причини своєї неявки суду не повідомили.

Красногвардійський районний суд м. Дніпра надіслали до суду заяву в якій просять розглянути справу без участі їх представника, проти заявлених позовних вимог ОСОБА_1 заперечують та вважають їх необґрунтованими.

Суд, оцінивши доводи учасників справи, встановивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з`ясувавши характер та взаємовідносини сторін, визначившись щодо правовідносин, зумовлених встановленими фактами, а також щодо правових норм, якими врегульовано ці правовідносини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 26.03.210 року ОСОБА_1 був засуджений Марганецьким районним судом Дніпропетровської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 186,187 КК України та засуджений до 9 років позбавлення волі.

З 15.12.2007 року по 25.07.2016 року ОСОБА_1 був притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

11.08.2016 року позивач звернувся з клопотанням до Красногвардійського районного суду м. Дніпро про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпра віл 19.08.2016 року клопотання ОСОБА_1 було йому повернуто та роз`яснено йому право звернутися з даним клопотанням до належного суду у зв`язку з тим, що засуджений ОСОБА_1 в межах територіальної юрисдикції Красногвардійського районного суду м. Дніпра не відбуває покарання.

Згідно зі змістом ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначеними законами законодавство дає можливість громадянину повного мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення і дій судді під час здійснення правосуддя.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Що ж стосується судових рішень, ухвалених чи постановлених суддею, то Законом передбачений перегляд таких рішень судами апеляційної і касаційної інстанцій, які мають відповідні повноваження встановлювати відповідність судових рішень судів нижчих інстанцій вимогам Закону (процесуального і матеріального).

Положеннями ст. ст. 62, 126 і 129 Конституції України встановлено, що матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Зазначене повністю узгоджується з Висновком № 3 (2002) Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема питання етики, несумісної поведінки та безсторонності зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, які пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими та безпідставними, так як він має право повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення і дій судді Красногвардійського районного суду м. Дніпра від 19.08.2016 року в апеляційному та касаційному судах.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 10, 12, 13, 76, 229, 235, 258-259, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (проживаючого АДРЕСА_1 ) до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - залишити без задоволення .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Дата складання повного судового рішення - 04.09.2019 року

Суддя: М. В. Омеко