Тростянецький районний суд
справа № 147/1049/18
номер провадження № 2/147/208/19
28 серпня 2019 року Тростянецького районного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді Дудікова А.В.,
при секретарі Чудак Г.І.,
третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу №147/1049/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно позиач та її донька є власниками по Ѕ частці житлового будинку в АДРЕСА_1 . У вказаному будинку зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_1 . На даний час шлюб між ними розірваний. ОСОБА_3 тривалий час в належному їй будинку не проживає, має іншу сім`ю. Витрати по утриманню будинку не здійснює, житлом не користується, речей в будинку не зберігає, однак самостійно вчиняти дії щодо зняття з реєстрації не бажає. А тому, ОСОБА_1 просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечила проти винесення заочного рішення.
У судові засідання призначені на 18.04.2019 р., 24.05.2019 р., 11.07.2019 р. та 28.08.2019 р. відповідач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином за місцем його реєстрації, однак поштові конверти повернулися без вручення з відміткою «не проживає».
Третя особа в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Судом встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 на праві приватної власті належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках. Даний факт підтверджується копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданим виконавчим комітетом Савинецької сільської ради від 04.03.2008 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно 317967953 (а.с.7, 8).
Згідно копії домової книги у вищевказаному будинку зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-11).
Даний факт також підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 03.09.2018 р. №849 (а.с.13).
18.01.1977 р. шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розірвано. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 (а.с.12).
Відповідно до довідки №521 від 25.08.2015 р., виданої виконкомом Савинецької сільської ради Тростянецького району, ОСОБА_3 , 1954 р.н., зареєстрований з 09.04.2010 р. за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає з травня 2013 р. по АДРЕСА_2 (а.с.14).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожний окремо повідомили, що ОСОБА_3 є колишнім чоловіком ОСОБА_1 В будинку АДРЕСА_1 не проживає з 2013 року та йому не чинили перешкоди в користуванні зазначеним будинком.
Права членів сім`ї власника на користування житловим приміщенням врегульовані ст. 405 ЦК України, відповідно до вимог якої члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Аналогічну норму містить також ст. 156 ЖК України.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавства не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.
Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім`ї наймача права на користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін його відсутності та поважність причин такої відсутності.
За таких обставин суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не проживає у жилому приміщенні з 2013 року без поважних причин, окрім того cудом не встановлено, що йому чиняться перешкоди у користуванні, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про усунення перешкод в користуванні власністю, суд зазначає наступне.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме порушене право та з яких підстав.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимога позивача про усунення перешкод в користуванні власністю задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_1 не підтверджено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_3 чинить їй перешкоди в користуванні житловий будинком АДРЕСА_1 .
Судом установлено, що при зверненні з позовом до суду, позивач сплатила судовий збір в сумі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією №43 від 17.09.2018 року, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 141, 223,259, 263-265,268,272,279, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_2 , про усунення перешкод в користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Третя особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складено 02.09.2019 р.
Суддя: