Ухвала

02 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 648/2124/18

провадження № 61-16007ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 27 березня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2019 року у справі за позовомГоловного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Садівська сільська рада Білозерського району Херсонської області, державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Херсонської області Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області Журавленко Галина Василівна, Білозерська районна державна адміністрація Херсонської області, про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 27 березня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У липні 2018 року Головне управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Херсонській області) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з нього шкоду, завдану самовільним зайняттям земельних ділянок, в сумі 53 828,39 грн.

Рішенням Білоозерського районного суду Херсонської області від 27 березня 2019 року позов було задоволено, з ОСОБА_1 на користь Садівської сільської ради Білозерського району стягнуто шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, в сумі 53 828,39 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 27 березня 2019 року скасовано й ухвалено нове рішення.

Позов ГУ Держгеокадастру у Херсонській області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ГУ Держгеокадастру у Херсонській області в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, 53 828,39 грн.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у даній справі становить 53 828,39 грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00*100= 192 100,00 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Верховний Суд таких випадків також не встановив.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, статтями 175, 176, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоозерського районного суду Херсонської області від 27 березня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 23 липня 2019 року у справі за позовом Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Садівська сільська рада Білозерського району Херсонської області, державний інспектор у сфері Державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України на території Херсонської області Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Херсонській області Журавленко Галина Василівна, Білозерська районна державна адміністрація Херсонської області, про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара