___________ МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_____________
Пр. № 2-з/521/280/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Сегеди О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви,

встановив:

У вересні 2019 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, згідно якої просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме проведення електронних торгів та зупинити електронні торги за окремими за лотом: номер лоту: 368, провадження: 59579406, початкова ціна: 2306268,00 грн. Іпотека. Садові буд. 76, 79, 78, 77, та зем. діл. КН:02:025:0032, :02:025:0050, :02:025:0134, :02:025:0066, АДРЕСА_1.

В обґрунтування заяви зазначив, що з листа ДП «СЕТАМ», який був отриманий 03 вересня 2019 року, він дізнався про те, що його майно виставлено на продаж, торги призначені на 11 вересня 2019 року, виконавче провадження ведеться приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Журид С.М., з матеріалами виконавчого провадження заявник не знайомився.

Заявник вважає, що звіт про оцінку майна, складений суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_2 є недійсним, ціна майна є незаконною, тому, з метою недопущення ускладнення або унеможливлення виконання судового рішення, заявник просив суд задовольнити подану заяву.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 118, ч. 2 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву за відсутності заявника.

Дослідивши матеріали заяви та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Всупереч положень ст. 151 ЦПК України, подана заява не містить документів на підтвердження належності заявнику на праві власності майна, щодо якого він просить суд зупинити електронні торги, а саме садові буд. 78, 77, та зем. діл. КН:02:025:0032, :02:025:0050, :02:025:0134, :02:025:0066, АДРЕСА_1, в матеріалах заяви відсутній висновок щодо оцінки майна, складений ФОП ОСОБА_2, який, на думку заявника, є недійним, відсутній договір іпотеки про передачу майна заявника, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність заходів забезпечення позову.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як роз'яснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу і майна на публічних торгах, отже, є правочином, що узгоджується зі статтями 650, 655, частиною четвертою статті 656 ЦК України. Ці норми відносять процедуру публічних торгів до договорів купівлі-продажу, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (стаття 34 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, угода про відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, яка може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 ЦК України).

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01 березня 2013 року, № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку слід застосовувати ст. 30 ЦПК України, відповідно до якої, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з метою недопущення порушення правил підсудності, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.М. Сегеда