Справа №464/329/19
пр.№ 4-с/464/6/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І. П.,

за участю секретаря судового засідання Захарчук О. Ю.,

справа № 464/329/19,

учасники справи:

стягувач Акціонерне товариство «Універсал Банк»,

боржники ОСОБА_1, ОСОБА_2 не зявились,

приватний виконавець ОСОБА_3 не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за скаргою представника стягувача Акціонерного товариства «Універсал банк» на дії приватного виконавця ОСОБА_3 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/464/3/16,

за участю представників учасників справи: представник стягувача ОСОБА_4 не зявився,

в с т а н о в и в:

представник стягувача звернувся до суду із скаргою у якій просить зобовязати приватного виконавця ОСОБА_3 передати до державного підприємства «СЕТАМ» пакет документів для подальшої реалізації квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування скарги покликається на те, що на примусовому виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. Відкрито виконавче провадження та здійснено опис та арешт майна боржників на даний час, майно не передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ», оскільки у квартирі прописана неповнолітня дитина. У звязку із цим, приватний виконавець звернувся до органу опіки і піклування на отримання дозволу на реалізацію вказаного майна. Вважає, що попередня згода органу опіки і піклування потребується на здійснення правочину стосовно нерухомого майна, а не під час примусової реалізації арештованого майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження як завершальна стадія судового провадження. У звязку із викладеним, просить скаргу задовольнити.

09 квітня 2019 року представником стягувача подано до суду клопотання про розгляд скарги у його відсутності. Вимоги скарги підтримує повністю.

У судове засідання учасник процесу не зявились, хоча належним чином повідомлялись про дату, місце та час розгляду цього засідання, а тому у відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного.

Суд установив, що на примусовому виконанні приватного виконавця ОСОБА_3 перебуває виконавчий лист № 2/464/3/16 виданого 25 жовтня 2016 року Сихівським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» решту заборгованості за кредитним договором № 049-2008-299 від 19 лютого 2008 року у розмірі 111866,99 доларів США. Дана обставина підтверджена постановою про відкриття виконавчого провадження від 09 березня 2018 року № 55953414.

Стягувач стверджує у поданій скарзі, що в межах виконавчого провадження вчинено виконавчі дії щодо опису та арешту майна боржника ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1, з метою виконання рішення суду, однак жодними доказами не підтверджує зазначені аргументи.

Разом із тим, із відповіді приватного виконавця від 12 грудня 2018 року останній встановив, що у вищезазначеній квартирі зареєстрована неповнолітня дитина, у звязку із чим у відповідності до Інструкції з організації примусового виконання рішень та Порядку реалізації арештованого майна звернувся до органу опіки і піклування на отримання дозволу щодо реалізації нерухомого майна.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 цього Закону виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. ч. 1 , 2 ст. 14 зазначеного Закону учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до положень п. 3 Розділу II „Передача майна на реалізацію" Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за 1301/29431 у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, державним виконавцем повинна бути додана копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду. Аналогічне положення містить у Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5.

Жодного з необхідних документів до матеріалів скарги не долучено.

Попри те, суд зазначає, що приватний виконавець направив запит на адресу органу опіки та піклування щодо надання дозволу на реалізацію арештованого ним майна у якому прописана неповнолітня дитина, однак відповіді не отримав станом на 12.12.2018 /арк. спр. 6/.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов переконання, що стягувач не довів у встановлено порядку обставин на які покликається у поданій скарзі, в діях приватного виконавця відсутня вина щодо отримання дозволу від органу опіки і піклування, адже його дії відповідають п. 3 розділу II „Передача майна на реалізацію" Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2831/5 відносно реалізації нерухомого майна на яке накладено арешт та здійснено опис такого, а тому вимога скарги на дії приватного виконання щодо не передачі матеріалів та вимога скарги про зобовязання приватного виконавця передати документи для реалізації квартири є передчасною та необґрунтованою.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи наведене вище та встановлені обставини, суд прийшов переконання що у задоволенні скарги необхідно відмовити повністю.

Аргументи стягувача щодо відсутності здійснення будь-якого правочину відносно нерухомого майна у якому зареєстроване неповнолітня особа для чого потрібна згода органу опіки і піклування; спірне питання стосується реалізації арештованого майна з прилюдних торгів у межах виконавчого провадження, а тому згоди органу опіки і піклування не потрібно, суд оцінює критично, оскільки таке твердження суперечить положенням вищезазначених Порядку та Інструкції.

У відповідності до ч. 1 ст. 452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника.

Керуючись ст. ст. 258-261, 353, 354, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги представника стягувача Акціонерного товариства «Універсал банк» ОСОБА_4 на дії приватного виконавця ОСОБА_3 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/464/3/16 про зобовязання приватного виконавця ОСОБА_3 передати до ДП «СЕТАМ» пакет документів для подальшої реалізації квартири АДРЕСА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана суддею, що вважається днем її проголошення, 10 квітня 2019 року.

Суддя І. П. Рудаков