Справа № 189/328/19
РІШЕННЯ

ІMЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В уточненій позовній заяві, він зіслалася на те, що 29 березня 2013 року у віці 76 років помер його дід ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, у склад якої входить житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Громова, 36, смт. Покровське Покровського району, що належав померлому на підставі свідоцтва про право власності від 19 жовтня 2000 року, виданого Покровською селищною радою. На випадок смерті ОСОБА_3 заповіт не складав. У відповідності до статей 1258,1261 ЦК України, спадкоємцем померлого, повинні бути його сини, а саме батько позивача ОСОБА_4, який помер 18.02.2018 року та його дядько ОСОБА_2 Від відповідача, позивач дізнався, що він відмовляється від належної спадщини і не збирається оформляти спадкові права на вказаний житловий будинок. Спадкоємцем померлого є позивач, який доводиться йому онуком та його син ОСОБА_2 Після смерті бабусі позивача ОСОБА_5, дружини померлого діда ОСОБА_3, починаючи з червня місяця 2000 року до дня смерті, останній проживав з позивачем в будинку, що розташований по вул. Соборна (Леніна), 30, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області однією сімєю. До дня смерті позивач здійснював за ним догляд та вели спільне господарство. У відповідності до статей 1258,1264 ЦК України, позивач є єдиним спадкоємцем померлого, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Позивач звернувся до Державного нотаріуса Покровської державної нотаріальної контори із проханням про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Громова,36, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, що належав померлому, але державним нотаріусом йому було розяснено, що в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок, який є спадковим майном, йому буде відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, у звязку з відсутністю оригіналів документів на імя померлого ОСОБА_3, а саме свідоцтва на право власності від 19.10.2000 року, виданого Покровською селищною радою, позивач не має можливості оформити спадкові права на вказаний житловий будинок. В звязку з чим, позивач просить встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 за адресою: вул. Соборна (Леніна), 30, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області в період з 01 червня 2000 року до моменту його смерті, а саме до 29.03.2013 року та визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Громова,36, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, що належав померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право власності від 19 жовтня 2000 року, виданого Покровською селищною радою.

В судове засідання позивач не з'явився, надіславши до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що позивач ОСОБА_1 це його сусід. Померлого ОСОБА_3 він знав, він жив з початку 2000 року і до дня смерті з позивачем. Помер він в 2013 році. ОСОБА_7 теж з ним спілкувався, разом їздили на рибалку. Померлий ОСОБА_3 проживав однією сім'єю з позивачем до дня смерті.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що позивача він знає. Вони проживають по сусідству, знав його батьків. Відповідача ОСОБА_2 також знає. Померлий ОСОБА_3 це дід позивача. ОСОБА_3 проживав з позивачем з 2000 року до дня смерті до 2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи приходить до наступних висновків.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, серії І-КИ № 789746, виданого Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 20.02.2018 року, ОСОБА_4 помер 18 лютого 2018 року (а.с. 11).

Згідно копії свідоцтва про смерть, серії І-КИ № 388254, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 06.04.2011 року, ОСОБА_5 померла 23 травня 2000 року (а.с. 12).

Згідно копії свідоцтва про смерть, серії І-КИ № 512521, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 01.04.2013 року, ОСОБА_3 помер 29 березня 2013 року (а.с. 10).

З копії свідоцтва про право власності на житловий будинок № 130 від 19.10.2000 року, виданого на підставі рішення виконкому Покровської селищної ради від 20.09.2000 року видно, що житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Громова,36, смт. Покровське належить ОСОБА_3 (а.с.7).

Згідно копії інвентаризаційної справи № 3162 на будинок № 36 по вул. Громова в смт. Покровське Покровський район, власником будинку є ОСОБА_3 (а.с. 8-9).

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1263 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.4 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою.

Право власності на збудоване до набрання чинності вказаним Законом нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва (втратила чинність), якою не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 5 серпня 1992 року.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних жилих будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30 липня 2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).

У копії інвентаризаційної справи № 3162 на спірний будинок «Оцінка всієї забудови та будівель» у графі «рік побудови» зазначено « 1974 р.».

Тобто спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами побудовано до 05 серпня 1992 року, а померлий ОСОБА_3 набув за життя право власності, яке переходить у порядку спадкування, відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1218 ЦК України.

Таким чином, суд вважає дану позовну заяву обґрунтованою, оскільки це необхідно позивачу для визнання за ним права на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті діда, померлого 29 березня 2013 року.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268,354,355 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 328, 1216, 1218, 1220, 1222, 1258, 1264 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та визнання права на житловий будинок в порядку спадкування за законом задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1 з померлим ОСОБА_3 за адресою: вул. Соборна (Леніна), 30, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області в період з 01 червня 2000 року до моменту його смерті, а саме 29.03.2013 року.

Визнати за ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Громова, 36, смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, що належав померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право власності від 19 жовтня 2000 року виданого Покровською селищною радою.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Пустовар