КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/1704/2019 Головуючий в 1 інстанції - Дубас Т.В.
Унікальний № 369/8660/18 Суддя-доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно на кожну дитину.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що від сумісного проживання з відповідачем має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначає, що діти перебувають на її утриманні, а відповідач не приймає участі в їх вихованні та не надає матеріальної допомоги на утримання дітей.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно на кожну дитину, починаючи з дати звернення до суду з позовом до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання розподілу судових витрат. В частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць рішення суду допущено до негайного виконання.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначене рішення суду скасувати, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову, яким стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/12 частини від усіх видів доходу відповідача щомісячно на кожну дитину.

Скаржник посилається, на те, що стягнутий судом розмір аліментів є завищеним, оскільки при ухваленні судового рішення не враховано перебування на утриманні відповідача його непрацездатних батьків та іншої дитини.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 17.06.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, однак на момент розгляду даної справи шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Між тим, від фактичних шлюбних стосунків сторони мають спільних дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судом встановлено, що діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні.

Задовольняючи позов про стягнення аліментів, суд першої інстанції, з висновками якого частково погоджується колегія суддів, виходив з того, що відповідач зобов'язаний приймати участь в матеріальному утриманні дітей та має фінансову можливість сплачувати аліменти у відповідному розмірі.

Так, за положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини

Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини;стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно ч.ч. 2-3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

З матеріалів справи слідує, що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, а отже, зобов'язаний приймати участь в матеріальному утриманні дітей.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що на його утриманні перебуває інша дитина та непрацездатні батьки, однак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що ОСОБА_2 не надав доказів, які б підтверджували факт перебування на його утриманні інших осіб(факт понесення відповідачем певних витрат на утримання таких осіб).

При цьому, слід зазначити, що непрацездатні батьки відповідача перебувають на державному пенсійному утриманні, в той час як малолітні діти сторін позбавлені опіки і турботи з боку батька та потребують матеріальної допомоги.

Сукупний розмір стягнутих аліментів, який становить половину щомісячного доходу відповідача(1/6 х 3), не перевищує гранично допустимого розміру аліментів, які можуть бути стягнуті відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», та в повній мірі відповідає потребам дітей, а також є достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку.

Встановлені судом обставини не дають підстав вважати, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги про зменшення розміру аліментів до 1/12 частини місячного доходу відповідача на кожну дитину, колегія суддів керується наступним.

Так, за змістом п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину -однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

При цьому, указана вимога з набранням чинності нової редакції ЦПК, може бути пред'явлена як в наказному, так і позовному провадженні.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, у порядку наказного провадження та при видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Із системного аналізу зазначених вище норм права слідує, що законодавець передбачив гарантоване(без дослідження обґрунтованості заявлених вимог по суті) право того з батьків, на утриманні якого перебувають троє дітей,на стягнення аліментів у розмірі 1/2частини місячного доходу платника аліментів.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що стягнення меншої частини від доходу платника аліментів у позовному провадженні можливе, якщо відповідач доведе, що в силу об'єктивних причин, як-то матеріального стану або стану здоров'я, він позбавлений можливості сплачувати аліменти у відповідному розмірі.

Між тим відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неспроможність відповідача сплачувати визначений судом першої інстанції сукупний розмір аліментів(1/2 частина від доходу ОСОБА_2).

Між тим, погоджуючись із загальним розміром аліментів, які підлягають стягненню за рішенням суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції не враховано положення ч. 2 ст. 183 СК України, та помилково стягнуто аліменти на утримання дітей з визначенням трьох окремих часток від доходу ОСОБА_2.

Зокрема, за змістом ч.ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Таким чином, стягуючи аліменти на утримання трьох дітей, суд першої інстанції зобов'язаний був визначити єдину частку від заробітку ОСОБА_2.

З урахуванням викладеного, судове рішення в силу ст. 376 ЦПК України належить змінити, визначивши єдину частку доходу відповідача, яка підлягає стягненню в якості аліментів на утримання трьох дітей, а саме: Ѕ частини від усіх видів щомісячного доходу(заробітку) відповідача.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року, визначивши єдину частку - Ѕ частину від усіх видів доходу(заробітку) ОСОБА_2 щомісячно, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 в якості аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 19.07.2018 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 25 січня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: