справа № 274/3510/17
провадження № 2/0274/290/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.09.19 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Замеги О.В., за участю секретаря Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТДВ "СК "Кредо", треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення страхового відшкодування,-
В судове засідання позивачка не з`явилась. Від її представника ОСОБА_5 надійшла заява в якій він просив розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився. У наданому відзиві (а.с. 11-14) просив відмовити у задоволенні позовних вимог, а справу розглянути в його відсутності. У відзиві представник вказав, що 09.09.2015 на гарячу лінію ТДВ СК «Кредо» від позивача надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 - Застрахована особа загинула. Згодом разом із заявою на адресу відповідача позивачем були надані документи, які підтвердують факт смерті Страхувальника, і те, що смерть настала внаслідок травми із залученням декількох ділянок тіла. У виплаті страхового відшкодування відмовлено, оскільки з висновку експерта № 208 від 13.08.2015, згідно даних судово-токсилогічної експертизи у ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,86%; у сечі у концентрації 4,82%, що при житті викликає сильне загальне сп`яніння. Наявність значної концентрації етилового спирту у сечі та крові постраждалої може свідчити, що ОСОБА_4 до смерті протягом певного часу вживала алкоголь. Згідно п.4.2. (п.п. 5) умов страхування до договору страхування не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, зокрема, внаслідок травм, отриманих застрахованою особою, що знаходилася в стані алкогольного сп`яніння. При цьому підпункт 5 п.4.2. не встановлює обов`язкової наявності причинно-наслідкового зв`язку між вживанням алкоголю та нещасним випадком.
Треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
У відповідності до частини другої ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання розгляд справи технічними засобами не фіксувався.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги не обґрунтованими і не підлягаючими задоволенню за наступних підстав.
Предметом страхування за цим договором є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи. Згідно з умовами цього договору і правил страхування, страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування страховику, а страховик зобов`язується своєчасно сплачувати страхові платежі.
ОСОБА_4 , 1957 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердичеві, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с. 31).
Згідно довідки про причину смерті за № 2052 від 13.08.2019, ОСОБА_4 , 1957 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причина смерті: травма із залученням декількох ділянок тіла(а.с. 32).
Спадкоємцями після ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса від 29 серпня 2019 року( а.с. 135).
Вироком Бердичівського міськрайонного суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, та призначено покарання 8 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно вироку суду смерть ОСОБА_4 настала від травми із залученням декілької ділянок тіла (черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переломом кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки головного мозку, забоєм головного мозку, травма грудної клітини, що супроводжувалась переломами 4-6 ребер зліва та закритим переломом правої великогоміллкової кістки), що ускладнились розвитком комбінованого травматичного шоку, що і викликало зупинку серця. Вказані ушкодження були спричинені в результаті злочинних дій її сина - ОСОБА_3 (а.с. 35-39).
Апеляційний суд Житомирської області залишив вирок Бердичівського міськрайонного суду від 06.07.2016 без змін. (а.с.40-42)
ОСОБА_2 звернулась до ТДВ СК "Кредо" із заявою про виплату їй страхового відшкодування після смерті ОСОБА_4 (а.с. 29)
ОСОБА_1 звернулась до ТДВ СК "Кредо" із заявою про виплату їй страхового відшкодування після смерті ОСОБА_4 Такий факт сторонами не оспорюється.
Позивачка вважає, що має право на отримання страхової виплати (як спадкоємець застрахованої особи), що передбачено публічним договором ТДВ СК "Кредо" щодо добровільного страхування від нещасних випадків.
Страховою компанією "Інгострах" 08.10.2015 складено страховий акт № Z1589РВ700000М. У виплаті страхового відшкодування відмовлено(а.с. 33-34).
Страховою компанією "Інгострах" 22.11.2016 складено страховий акт № Z16АВРВ7000096. У виплаті страхового відшкодування відмовлено(а.с. 52-53).
У виплаті страхового відшкодування позивачці ТДВ СК "Кредо" відмовлено, оскільки згідно п. 4.2. (п.п.6) умов страхування до договору страхування передбачає, що не визнається страховим випадком травматичні ушкодження, функціональні розлади, смерть, що сталися у зв`язку із вживанням застрахованою особою алкоголю, наркотичних, токсичних, психотропних речовин, ліків без призначення лікаря, самолікування або лікування особою, яка не має медичної освіти, отримані застрахованою особою, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння(а..с. 4).
Згідно висновку експерта № 208 від 13.08.2015, згідно даних судово-токсилогічної експертизи у ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,86%; у сечі у концентрації 4,82%, що при житті викликає сильне загальне сп`яніння. Наявність значної концентрації етилового спирту у сечі та крові постраждалої може свідчити, що ОСОБА_4 до смерті протягом певного часу (десятків годин) вживала алкоголь(а.с. 43-51).
Ст. 8 Закону України «Про страхування» визначено, що Страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Як вбачається із висновку експерта № 208 від 13.08.2015 при проведенні судово-токсикологічної експертизи в крові із трупа у ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт у концентрації 2,86%; у сечі у концентрації 4,82%, що при житті викликає сильне загальне сп`яніння.
Згідно п.4.2. (п.п. 5) умов страхування до договору страхування не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, зокрема, внаслідок травм, отриманих застрахованою особою, що знаходилася в стані алкогольного сп`яніння. При цьому підпункт 5 п.4.2. не встановлює обов`язкової наявності причинно-наслідкового зв`язку між вживанням алкоголю та нещасним випадком.
Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Обов`язки страховика визначені в статті 988 цього ж кодексу, до яких входить:
1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування;
2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові;
3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Страхова виплата за договором особистого страхування здійснюється незалежно від сум, що виплачуються за державним соціальним страхуванням, соціальним забезпеченням, а також від відшкодування шкоди.
Cтрахова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору;
4) відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором;
5) за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або у разі збільшення вартості майна внести відповідні зміни до договору страхування;
6) не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом.
2. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика.
Умови та порядок здійснення страхової виплати закріплений ст. 988 ЦК України, з якої випливає, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обгрунтуванням причин відмови.
Ст. 26 Закону України «Про страхування» Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.
Так з матеріалів справи видно, що між сторонами укладено Публічний договір оферта, відповідно до умов якого не визнається страховим випадком смерть застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, внаслідок травм, отриманих застрахованою особою, що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.
Частина 2 ст. 991 ЦК України визначає, що страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.
За таких обставин суд встановив, що відповідач розглянув випадок, що стався з Застрахованою особою на підставі та в межах Правил Страхування, Договору страхування. Оскільки компетентним органом було підтверджено наявність алкоголю в крові Застрахованої особи на момент смерті, відповідач правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування за договором страхування, оскільки за таких обставин подія, що сталася з Застрахованою особою не є страховим випадком, та відповідно у відповідача не настало обов`язку сплати страхового відшкодування за договором страхування.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем не надано будь-яких доказів, які б спростовували доводи відповідача щодо відмови у виплаті страхового відшкодування, а тому, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 49, 76, 81, 88, 141, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 8, 26 Закону України «Про страхування», ст.ст. 5, 9 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 979, 988, 990, 991 ЦК України, суд -
у х в а л и в:
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий суддя О.В.Замега