Провадження № 22-ц/801/149/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Панченко Д.І.
Доповідач:Зайцев А. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 рокуСправа № 461/12083/15-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Зайцева А.Ю. (суддя-доповідач),

суддів Панасюка О.С., Шемети Т.М.

за участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея БАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави та вилучення транспортного засобу,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Ідея БАНК», правонаступником якого є акціонерне товариство «Ідея Банк», на рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 16 травня 2016 року, ухвалене у складі судді Панченко Д.І., дата складання повного тексту рішення відсутня,

та додаткове рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 25 липня 2016 року, ухвалене у складі судді Панченко Д.І., дата складання повного тексту рішення відсутня, -

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - ПАТ «Ідея Банк») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави.

Позов мотивований тим, що 27 березня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 910.13987, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 102805,30 гривень на купівлю транспортного засобу.

Для забезпечення виконання кредитних зобов'язань між ОСОБА_3 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено договір застави транспортного засобу GEELY FE-1, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_3 своїх зобов'язань по кредитному договору не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся у суд з позовом про звернення стягнення на предмет застави.

У вересні 2015 року позивач змінив предмет позову з підстав того, що власником автомобіля GEELY FE-1, 2011 року випуску, став ОСОБА_4, який придбав автомобіль через торгівельну організацію і він зареєстрований за ним 12 лютого 2015 року та видано новий державний номерний знак НОМЕР_2.

Виходячи з наведеного, положень статей 321, 346 ЦК України, статті 32 Закону України «Про виконавче провадження», ПАТ «Ідея Банк» просило :

1)В рахунок погашення кредитних зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 910.13987 від 27 березня 2012 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3, звернути стягнення на користь ПАТ «Ідея Банк» на предмет застави, який належить ОСОБА_4, а саме автомобіль GEELY FE-1, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_3, шляхом продажу автомобіля ПАТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/ їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/ особу - власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо);

2)Вилучити у ОСОБА_4 або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, та передати ПАТ «Ідея Банк».

У березні 2016 року ПАТ «Ідея Банк», з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просило суд вилучити у ОСОБА_3 або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль GEELY FE-1, 2011 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер № НОМЕР_1 та передати ПАТ «Ідея Банк».

Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 16 травня 2016 року, додатковим рішенням від 25 липня 2016 року, в задоволені позовних вимог ПАТ «Ідея Банк» про звернення стягнення на предмет застави та вилучення транспортного засобу відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу в розумінні статті 388 ЦК України. Доказів про те, що ОСОБА_4 знав чи міг знати на момент купівлі спірного автомобіля про наявність договору застави та про правовідносини, які існують між позивачем та боржником ОСОБА_3 позивачем суду не надано.

Не погодившись із рішенням та додатковим рішенням суду, ПАТ «ІДЕЯ БАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення та додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що реалізація (продаж) майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє застави, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Банк не надавав згоду на відчуження рухомого майна, що перебуває в заставі, ні боржнику, ні іншим особам. На момент набуття у власність ОСОБА_4 транспортного засобу GEELY FE-1, автомобіль знаходився в заставі ПАТ «Ідея Банк», обтяження в ДРОМі було зареєстровано. Отже, зміна власника транспортного засобу на підставі продажу автомобіля через третю особу, в даному випадку через торгівельну організацію, не припиняє чинність застави та обтяження, яке зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Справа раніше розглядалася судом апеляційної та касаційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 07 листопада 2016 року залишено без змін рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 16 травня 2016 року та додаткове рішення від 25 липня 2016 року.

Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 07 листопада 2016 року скасовано, передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення та додаткове рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини.

27 березня 2012 року між позивачем та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 910.13987, згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 102 805,30 гривень на купівлю транспортного засобу.

Для забезпечення виконання кредитних зобов'язань між ОСОБА_3 та ПАТ «Ідея Банк» 03 травня 2012 року було укладено договір застави № 910.13987 транспортного засобу GEELY FE-1, 2011 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_4, реєстраційний номер НОМЕР_1 /т. 1 а. с. 22-27/.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна до державного реєстру внесено 14 травня 2012 року приватним нотаріусом Львівського МНО Лаврик Т.Я. обтяження на підставі договору застави транспортного засобу /т. 1 а.с. 33-34/.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 20 квітня 2015 року заборгованість ОСОБА_3 становить 111606 гривень 70 копійок, з них : основний борг 55013,50 гривень, прострочений борг 13473,59 гривень, прострочені проценти 12086,14 гривень, строкові проценти 805,35 гривень, пеня 22055,88 гривень, дебіторська заборгованість 3031,98 гривень, штрафні санкції 5140,26 гривень /т.1 а.с.

Згідно з довідкою Криворізького ВРЕВ власником автомобіля GEELY FE-1, 2011 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_4 на час розгляду справи у суді першої інстанції був ОСОБА_4 /т. 1 а.с. 74/.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу в розумінні статті 388 ЦК України. Доказів про те, що ОСОБА_4 знав чи міг знати на момент купівлі спірного автомобіля про наявність договору застави та про правовідносини, які існують між позивачем та боржником ОСОБА_3 позивачем суду не надано.

Зазначений висновок суду першої інстанції зроблений за неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, з огляду на наступне.

Системний аналіз частини третьої статті 9, частини першої статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дозволяє зробити висновок, що у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Позивач може бути добросовісним набувачем за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу був відсутній відповідний запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.

Аналогічний висновок зроблено в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року у справі № 522/11377/13-ц.

Суд першої інстанції вирішуючи спір не врахував положень частини третьої статті 9, частини першої статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та не перевірив відомостей шодо наявності на момент відчуження спірного транспортного засобу у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстрованого обтяження.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна у реєстр внесено 14 травня 2012 року відомості про обтяження автомобіля на підставі договору застави транспортного засобу від 03 травня 2012 року, датою реєстрації такого обтяження є 14 травня 2012 року з його дією до 14 травня 2017 року /а. с. 33, 214/.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Проте, ОСОБА_3 12 лютого 2015 року без згоди ПАТ «Ідея Банк» відчужив ОСОБА_4 автомобіль GEELY FE-1, 2011 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_4, який перебуває в заставі ПАТ «Ідея Банк».

Відповідно до копії витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 51770141 від 22 березня 2017 року та копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 21 грудня 2018 року № 57919390 змінено термін дії застави до 22 березня 2022 року.

За таких обставин, ОСОБА_4 відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не може вважатись його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України, а тому відповідно до частини третьої статті 9 цього ж Закону зареєстроване обтяження зберегло силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи наведене, аргументи апеляційної скарги АТ «Ідея Банк» заслуговують на увагу, а тому рішення та додаткове рішення суду першої інстанції підлягають скасуванню з ухваленням нового.

Вирішуючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Щодо вимог АТ «Ідея Банк» про звернення стягнення на предмет застави, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами частини першої статті 1048 ЦК України(параграф 1 глава 71) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У частині першій статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Застава є способом забезпечення зобов'язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України та стаття 1 Закону України «Про заставу» ).

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України).

Враховуючи зазначене, вимога АТ «Ідея Банк» про звернення стягнення на предмет застави підлягає задоволенню, а саме у рахунок погашення зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 910.13987 від 27 березня 2012 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_3, станом на 20 квітня 2015 року у розмірі 111606 гривень 70 копійок, з них : основний борг 55013,50 гривень, прострочений борг 13473,59 гривень, прострочені проценти 12086,14 гривень, строкові проценти 805,35 гривень, пеня 22055,88 гривень, дебіторська заборгованість 3031,98 гривень, штрафні санкції 5140,26 гривень, звернути стягнення на користь АТ «Ідея Банк» на предмет застави, який належить ОСОБА_4, а саме автомобіль GEELY FE-1, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_3, шляхом продажу автомобіля АТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати Акціонерному товариству «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/ їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/ особу - власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо).

Щодо вимоги АТ «Ідея Банк» про вилучення транспортного засобу суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно із пунктом 1 параграфа 3 договору застави заставодержатель має право вилучити предмет застави разом з документами та ключами до нього у заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) - зберігача та/або зняти реєстраційні номери з ТЗ у разі настання будь-якої з обставин, передбачених пунктом 1 параграфа 5 договору, а також управляти ним те зберігати його за рахунок заставодавця та до усунення порушень чи обставин, які стали підставою вилучення предмета застави.

За положеннями пункту 3 частини другої статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду мають зазначатись, зокрема, заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні суду, є одним із заходів примусового виконання цього рішення.

Таким чином, вимога банку про вилучення предмета застави підлягає задоволенню частково, а саме у спосіб передбачений Законом, шляхом вилучення у ОСОБА_4 або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, та передачі його ПАТ «Ідея Банк» в управління на період до його реалізації.

Незважаючи на те, що в договорі застави передбачені повноваження заставодержателя щодо вилучення у відповідача предмета застави та передачі його в управління банку, для того, щоб державний виконавець під час виконання рішення суду (відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження») вилучив у боржника транспортний засіб та передав його на зберігання стягувачу, про це повинно бути зазначено в рішенні суду.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1136цс17.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що вилучення та передача предмета застави заставодержателю є передбаченим законом примусовим заходом щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження, що вживається на підставі рішення суду на період до його реалізації, якщо такий необхідний. Такий спосіб захисту є ефективним і відповідає правилу статті 5 ЦПК України та природі цивільних відносин, що виникли між сторонами спору.

Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом в постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 219/10989/15-ц.

Враховуючи наведене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Беручи до уваги положення частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, пункт «в» частини четвертої статті 381 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає, що з ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають стягненню в рівних частинах судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1116,07 гривень /т.1 а.с. 6 /, за подання апеляційної скарги в сумі 1227,68 гривень /т. 1 а.с. 149, 204/, в сумі 1227,68 гривень /т.1 а.с. 190, 205/, в сумі 288,12 гривень /т. 1 а.с. 206/, та за подання касаційної скарги в сумі 2992,88 гривень/т. 2 а.с. 8/, всього 6852,43 гривні.

Керуючись статтями 141, 367, 369, 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції. -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» задовольнити частково.

Рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 16 травня 2016 року та додаткове рішення Теплицького районного суду Вінницької області від 25 липня 2016 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави та вилучення транспортного засобу задовольнити частково.

У рахунок погашення зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 910.13987 від 27 березня 2012 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_3, станом на 20 квітня 2015 року у розмірі 111606 гривень 70 копійок, з них : основний борг 55013,50 гривень, прострочений борг 13473,59 гривень, прострочені проценти 12086,14 гривень, строкові проценти 805,35 гривень, пеня 22055,88 гривень, дебіторська заборгованість 3031,98 гривень, штрафні санкції 5140,26 гривень, звернути стягнення на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» на предмет застави, який належить ОСОБА_4, а саме автомобіль GEELY FE-1, 2011 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_3, шляхом продажу автомобіля акціонерним товариством «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника, для чого надати Акціонерному товариству «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/ їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/ особу - власника, які пов'язані з продажем автомобіля тощо).

Вилучити у ОСОБА_4 або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль GEELY FE-1, 2011 року випуску, колір сірий, державний номерний знак НОМЕР_2 та передати його в управління акціонерному товариству «ІДЕЯ БАНК» на період до його реалізації.

Стягнути з ОСОБА_3 /Ідентифікаційний номер НОМЕР_5/, ОСОБА_4 /ідентифікаційний номер НОМЕР_6/ на користь акціонерного товариства «ІДЕЯ БАНК» // в рівних частинах судовий збір в сумі 6852,43 гривні, тобто по 3426,21 гривні з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Підпис А. Ю. Зайцев

Судді Підпис О. С. Панасюк

Підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя А. Ю. Зайцев

Повний текст постанови складено 31 січня 2019 року.