Справа № 712/3300/19
Провадження № 2/712/1338/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 квітня 2019 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді Романенко В.А.
за участю секретаря Назаренко М.О.
розглянувши в спрощеного позовного провадження у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє також в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1, який діє також в інтересах недієздатної ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку Ѕ частина якого належить йому на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 09.07.2018 року, спадкова справа № 201/2018.
Власником іншої частини вищевказаного будинку на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 10.08.1982 року № 281 являється його тітка ОСОБА_2, інтереси якої він представляє як опікун.
В зазначеному будинку зареєстровані він та члени його сімї: його тітка ОСОБА_2, його донька ОСОБА_4, його колишня жінка ОСОБА_3, яка починаючи з січня 2018 року і по сьогоднішній день проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідачка починаючи з січня 2018 року по сьогоднішній день жодного разу не зявлялася у будинку № 29 що знаходиться в м. Черкаси по вул. Глинки, де він проживає, і всі обовязки, що випливають зі сплати за комунальні послуги, воду, тепло та опалення покладені лише на нього.
Відповідач не має наміру проживати у вказаному будинку, а також не бажає добровільно знятися з реєстрації за адресою: м. Черкаси, вул. Глинки, будинку № 29.
Просить суд визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житловим будинком який розташований в м. Черкаси по вул. Глинки, буд. № 29 та примусово зняти її з реєстраційного обліку по вищевказаній адресі.
Позивач в судове засідання не зявився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. З заявами та клопотаннями до суду не зверталась.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У постанові Верховного Суду України від 16.12.2015 року справі № 6-2139цс15 викладено правову позицію, відповідно до якої спори про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та про зобовязання взяти на квартирний облік підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки в такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного, а не особистого немайнового права, отже, цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а повязаний з вирішенням питання щодо права на житло.
Аналогічна позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 02.03.2016 року у справі № 6-14цс16.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку Ѕ частина якого належить йому на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 09.07.2018 року, спадкова справа № 201/2018.
Власником іншої частини вищевказаного будинку на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 10.08.1982 року № 281 являється його тітка ОСОБА_2, інтереси якої представляє позивач як опікун.
В зазначеному будинку зареєстровані позивач та члени його сімї: тітка ОСОБА_2, донька ОСОБА_4, колишня жінка ОСОБА_3, яка починаючи з січня 2018 року і по сьогоднішній день проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідачка починаючи з січня 2018 року по сьогоднішній день жодного разу не зявлялася у будинку № 29 що знаходиться в м. Черкаси по вул. Глинки, і всі обовязки, що випливають зі сплати за комунальні послуги, воду, тепло та опалення покладені лише на позивача.
Відповідач не має наміру проживати у вказаному будинку, а також не бажає добровільно знятися з реєстрації за адресою: м. Черкаси, вул. Глинки, будинку № 29.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі власника будинку або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та існування перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право, та з яких підстав.
Сервітутне право членів сім'ї власника житла на користування житлом, а також підстави та умови, за яких член сім'ї власника втрачає право на користування житлом, врегульовані нормами статті 405 ЦК України та статті 156 Житлового кодексу УРСР, за змістом яких члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником і ведуть з ним спільне господарство (стаття 64 Житлового кодексу УРСР), мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З урахуванням встановлених обставин суд вважає доведеним, що перебування відповідача на реєстраційному обліку у належному позивачу будинку перешкоджає власнику в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном, а відтак вбачає підстави для захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб - шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Вимоги позивача щодо примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягає, оскільки позов до вказаного органу не заявлявся, а суд за власною волею не наділений правом самостійно формувати коло осіб.
Крім того, за змістом статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням само по собі є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання та позивачу не відмовлено у знятті відповідача з реєстраційного обліку у зв'язку із втратою ним права користування житловим приміщенням.
Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено ст. 280-282 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 19, 76, 81 89, 244, 263-265, 280-285, 352, 354 ЦПК України, ст. 317, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, який діє також в інтересах недієздатної ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволити частково.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житловим будинком, що розташований в м. Черкаси по вул. Глинки, будинок № 29.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: