Справа № 449/395/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2019 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської областів складі :

судді: Борняк Р.О.,

за участю секретаря судових засідань: Баран П.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №3, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, причиною цього стали непорозуміння, сварки із-за будь-яких обставин, скандали, постійні образи, а також неналежне ставлення до неї, як до дружини. Зазначає, що остаточно втратила до відповідача почуття любові та поваги, тому перебування у шлюбі є недоцільним.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак як вбачається із позовної заяви така просить проводити розгляд даної цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання також не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином про що свідчить повідомлення про вручення повісток, які знаходяться в матеріалах справи.

Тому суд, вважав за можливе проводити розгляд справи, відповідно до ст. 223 ЦПК України у відсутності сторін на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 06.08.2003 р., ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб - 11.03.2002 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №3.

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 10.02.2003 р. та серії НОМЕР_3 від 07.05.2008 р., батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, примирення та збереження їх сім`ї є неможливим, сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Причинами розпаду сім`ї є конфлікти й сварки на побутовому рівні, скандали, постійні образи, а також неналежне ставлення до неї, як до дружини, у зв`язку з чим подальше спільне проживання стали неможливими, їхні відносини фактично припинилися. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.».

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява №44647/98).

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 200, 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_4 від 03.09.2003 р., що проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований - 11.03.2002 р., Бібрською міською радою Перемишлянського району Львівської області, актовий запис №3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України ).

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Борняк Р.О.