233 № 233/6573/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бєлостоцької О.В.,

секретаря Теліціної О.О.

за участю:

позивача -

відповідача -

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

12 грудня 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зазначивши, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 серпня 2005 року Виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На обґрунтування позову позивач вказав, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки, взаєморозуміння в сімї відсутнє, у звязку з чим з березня 2014 року сторони фактично припинили шлюбні відносини та спільне проживання. Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сімї між ними неможливо, спору щодо спільного майна немає. У звязку з наведеним просить шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвати.

Позивач ОСОБА_3 в підготовче засідання не зявився, надав заяву, в якій повідомив про підтримання позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутності у підготовчому засіданні по суті.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не зявилася, звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила про визнання позовних вимог. Після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище ОСОБА_2.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання відповідно до положень ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України.

Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 27 серпня 20015 року у Виконавчому комітеті Тарасівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 04(а.с. 9). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину дочку ОСОБА_4, 11травня ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10). З березня 2014 року з причини сварок на ґрунті взаємного непорозуміння сторони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем.

За таких обставин, суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати.

Майнового спору сторонами не заявлено.

Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Підстави стверджувати, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб відсутні; також у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності визнаних відповідачем обставин або добровільності їх визнання.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що сторони не мають наміру підтримувати шлюбні стосунки, наполягають на розірванні шлюбу між ними, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що їх сімя розпалась остаточно і поновлена бути не може, подальше збереження сімї суперечить інтересам сторін, а також інтересам неповнолітньої дитини, які мають істотне значення, тому шлюб між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 слід розірвати.

Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне відповідачеві, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем «Ляшук».

Керуючись ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 18, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_2) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований 27 серпня 2005 року у Виконавчому комітеті Тарасівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 04.

Відповідачеві ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Бомко) ОСОБА_5, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, залишити право після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем ОСОБА_2.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: