ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/2110/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Іващенко А. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/482/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

учасники справи:

позивач: Управління соціального захисту населення, сім'ї та праці Новгород-Сіверської міської ради,

відповідач: ОСОБА_2,

третя особа: Новгород-Сіверський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2019 року (ухвалене о 11:54, повний текст рішення складено 28 січня 2019 року) у справі за позовом Управління соціального захисту населення, сім'ї та праці Новгород-Сіверської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення сум надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді допомоги на дітей одинокій матері, -

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року Управління соціального захисту населення, сім'ї та праці Новгород-Сіверської міської ради звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з останньої на його користь суму надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді допомоги на дітей одинокій матері у розмірі 27 393,91 грн за період з 01.03.2003 по 31.07.2014.

Позов обґрунтовувало тим, що ОСОБА_2 20.03.2003 звернулася до УПСЗН Новгород-Сіверської районної державної адміністрації (далі по тексту - Управління) з заявою про призначення державної допомоги як одинокій матері на свого сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 До вказаної заяви відповідачка додала довідку про склад сім'ї, свідоцтво про народження ОСОБА_4 та довідку Новгород-Сіверського відділу РАГС про те, що відомості про батька дитини записані за заявою матері згідно з ч. 2 ст. 55 КпШС України. На підставі вказаних документів відповідно до протоколу 440289 від 25.03.2003 ОСОБА_2 було призначено відповідну допомогу з 01.03.2003 по 31.12.2018.

Під час перевірки особової справи Чернігівським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат було надано заключення щодо необхідності перевірки правомірності видачі довідки про державну реєстрацію народження дитини, відомості про батька якої внесені зі слів матері ОСОБА_2 У подальшому з'ясувалось, що довідка органу РАГС є недійсною внаслідок надання ОСОБА_2 недостовірної інформації щодо сімейного стану на момент народження дитини, у зв'язку з чим виплата відповідачці допомоги як одинокій матері на ОСОБА_4 є безпідставною.

Розпорядженням Управління від 21.07.2014 виплату допомоги на дітей одинокій матері ОСОБА_2 було призупинено з 01.08.2014. Чернігівським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат було зроблено перерахунок вказаної допомоги за період з 01.03.2003 по 31.07.2014, згідно якого виникла переплата в сумі 27 393,91 грн. і яку, на підставі ст. 1166 ЦК України, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» позивач просить стягнути.

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2019 року позовні вимоги УСЗНСП Новгород-Сіверської міської ради задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь УСЗНСП Новгород-Сіверської міської ради суму надмірно виплачених бюджетних коштів у вигляді допомоги на дітей одинокій матері у розмірі 27 393,91 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачкою до органів соціального забезпечення були подані свідоцтво про народження дитини та довідка про внесення в це свідоцтво відомостей про батька дитини за її вказівкою і відповідно до ст. 18-1, 18-2 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції, що діяла станом на час звернення за допомогою вперше) їй була призначена державна допомога одинокій матері.

Заявниця наголошує, що не була обізнана з правилами ст. 168 КпШС України щодо внесення відомостей про дитину в разі її народження в 10-місячний строк з дня припинення шлюбу, помилка була допущена працівником органу реєстрації актів цивільного стану.

Заявниця вважає, що виходячи з предмету позову, спірні правовідносини врегульовані главою 83 ЦК України.

Заявниця не погоджується з висновком суду про безпідставність отримання нею допомоги, оскільки ні на момент здійснення виплати державної допомоги одинокій матері, ні на момент розгляду справи, актовий запис про батька дитини спростований в судовому порядку не був.

Вказує, що позивачем не доведено і судом не встановлено вчинення нею будь-яких зловживань та недобросовісності з її боку, що вплинули на призначення та виплату державної допомоги, що є підставою для її стягнення відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу Управління просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на безпідставність апеляційної скарги, правильне встановлення районним судом обставини справи та ухвалення судового рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Позивач зазначає, що у відповідачки умисел на безпідставне отримання допомоги одинокій матері виник ще до розлучення з її чоловіком ОСОБА_5, який і є законним батьком ОСОБА_4 Це підтверджується тим, що на той час ОСОБА_2, перебуваючи на четвертому місяці вагітності, розуміючи, що в подальшому її вагітність наглядно проявиться, всупереч ч. 2 ст. 110 КпШС України подала до суду позов про розірвання шлюбу, ввівши суд в оману, приховавши свій стан, в результаті чого шлюб між нею та ОСОБА_5 19.08.2002 був розірваний.

В подальшому ОСОБА_2, всупереч ст. 164 КпШС України та п. 2.3 Правил реєстрації актів цивільного стану, маючи в цей час відповідну відмітку в паспорті про сімейний стан, не зареєструвала у визначений термін народження дитини, розуміючи, що в такому разі буде позбавлена соціальних виплат і саме невиконання покладеного на неї обов'язку щодо реєстрації дитини в належний строк і спричинило отримання нею недійсної довідки та відповідних виплат, на які вона не мала права. Після цього відповідачка змінила 12.01.2003 паспорт, в якому вже було зазначено її дівоче прізвище «ОСОБА_2» та був відсутній штамп про реєстрацію або розірвання шлюбу у графі «сімейний стан». Жодних дій щодо встановлення вказаного штампу вона не вчинила, розуміючи, що при його наявності допомоги на дитину вона не отримає.

Зазначене повністю підтверджує недобросовісність набуття грошової допомоги з боку відповідачки, яка, відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України, підлягає поверненню як безпідставно набута.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, керуючись ст. 1166, 1212 ЦК України, ст. 22 ЗУ «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованим, підтверджуються дослідженими в ході судового розгляду доказами, які вказують на те, що відповідачка ОСОБА_2 під час подання заяви на призначення допомоги як одинокій матері зазначила недостовірну інформацію.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не може апеляційний суд через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права.

Cудом у справі встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6-7, 10-12, 58, 65-66, 107).

Як вбачається із особової справи ОСОБА_2 №440289, оригінал якої оглянутий судом, 20.03.2003 ОСОБА_2 звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Новгород-Сіверської районної державної адміністрації з заявою про призначення соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, до якої додала довідку про склад сім'ї від 12.03.2003, свідоцтво про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_4 серії НОМЕР_1, виданого 04.03.2003, де батьком записаний ОСОБА_9, та довідку відділу реєстрації актів громадянського стану Новгород-Сіверського РУЮ про те, що 04.03.2003 зроблено запис № 26 про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про батька ОСОБА_9 записані за заявою матері згідно з ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Згідно протоколу 440289 від 25.03.2003 відповідачці було призначено допомогу як одинокій матері з 01.03.2003 по 31.12.2018 (а.с. 13).

У подальшому, з урахуванням заяв відповідачки від 30.10.2006, 24.10.2013 та 16.04.2014 (а.с. 81-82, 88-90), Управлінням проводились їй перерахунки раніше призначеної допомоги як одинокій матері.

14.05.2008 ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_10 та, відповідно, змінила прізвище із «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2» (а.с. 14).

За результатами перевірки особової справи ОСОБА_2 Чернігівським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат складено заключення № 04-02/1720 від 14.05.2014 про необхідність перевірки правомірності видачі заявниці довідки про те, що відомості про батька дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 внесені за вказівкою матері та право заявниці на допомогу як одинокій матері на цю дитину, з огляду на те, що згідно з ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу заявниця розлучилася в серпні 2002 року (а.с. 15).

03.06.2014 за № 236/02.4.2-21 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгород-Сіверського РУЮ у Чернігівській області на адресу Управління направлено листа в якому зазначено, що в ході перевірки складання актового запису про народження № 26 від 04.03.2003 на ОСОБА_4 на підставі заяви матері ОСОБА_2 виявлено, що матір'ю народженої дитини одночасно із заявою про державну реєстрацію народження було пред'явлено паспорт, отриманий 12.01.2003 без зазначення відомостей про сімейний стан та таким чином надано недостовірну інформацію і приховано справжній сімейний стан. На час державної реєстрації народження ОСОБА_2 не перебувала в шлюбі (шлюб розірвано 19.08.2002 на підставі рішення суду, ухваленого 02.07.2002 Новгород-Сіверським районним судом). Державна реєстрація народження дитини ОСОБА_4 була проведена без урахування вимог ст. 122 СК України, відповідно до якої дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним походить від подружжя (а.с. 16-17).

Листами відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгород-Сіверського РУЮ у Чернігівській області від 22.08.2014, 15.04.2015 та 09.07.2015 Управління було повідомлено, що видана відповідачці довідка від 04.03.2003 № 07 про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України є недійсною внаслідок надання нею недостовірної інформації щодо сімейного стану на момент народження дитини (а.с. 20).

Розпорядженням начальника Управління від 21.07.2014 виплату допомоги як одинокій матері ОСОБА_2 було призупинено з 01.08.2014 (а.с. 18).

Згідно листа від 07.10.2014 № 07-01/1224 Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат по особовій справі № 440289 одержувача допомоги на дітей одиноким матерям ОСОБА_2 виникла переплата в сумі 27 393,91 грн за період з 01.03.2003 по 31.07.2014 (а.с. 19).

У подальшому відповідачці Управлінням неодноразово були направлені повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій їй допомозі як одинокий матері (а.с. 21-29).

Рішенням Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області тридцять восьмої сесії шостого скликання від 19.12.2014 створено управління соціального захисту населення, сім'ї та праці Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області зі статусом юридичної особи та згідно акту від 06.01.2015 передано відповідні особові справи, документи та електронні бази даних від УПСЗН Новгород-Сіверської районної державної адміністрації до новоствореного управління (а.с. 30-33).

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми, шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім'ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім'ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановлений Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Статтею 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції, що діяла час виникнення спірних правовідносин), визначено, що право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері, одинокі усиновителі (які не перебувають у шлюбі), якщо у свідоцтві про народження дитини відсутній запис про батька дитини або запис про батька проведено в установленому порядку за вказівкою матері.

Відповідно до ст. 18-2 вищевказаного Закону, передбачено, що Допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності довідки органів запису актів громадянського стану про підстави внесення до книги записів народжень відомостей про батька дитини.

Умови звернення до уповноважених на те органів та дії їх службових осіб, підстави прийняття рішення про призначення допомоги одиноким матерям, регламентуються Порядком призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 (далі - Порядок).

Пунктом 35 вказаного Порядку передбачено, що Для одержання допомоги на дітей одиноким матерям до органу праці та соціального захисту населення подаються такі документи:

1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінпраці;

2) довідка державного органу реєстрації актів цивільного стану про підстави внесення до книги реєстрації народжень відомостей про батька дитини;

3) копія свідоцтва про народження дитини;

4) довідка про проживання дитини з матір'ю, видана за місцем проживання сім'ї.

Органи, що призначають і виплачують державну допомогу сім'ям з дітьми, мають право у разі потреби перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення допомоги (п. 48 Порядку).

Таким чином, посадові особи управління соціального захисту, при прийнятті рішень про призначення або про відмову в призначенні соціальних виплат, зобов'язані перевіряти документи, надані заявниками, на предмет відповідності їх діючому законодавству і на предмет наявності підстав для відповідних виплат.

Згідно ч. 2 ст. 55 КпШС України (аналогічна за змістом - ч. 1 ст. 135 СК України), що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст. 168 КпШС України (аналогічна за змістом - ч. 2 ст. 122 СК України) реєстрація народження дитини, зачатої в шлюбі, але народженої після розірвання шлюбу або визнання шлюбу недійсним, якщо з дня розірвання шлюбу чи визнання його недійсним до дня народження дитини минуло не більше 10 місяців, провадиться в тому ж порядку, що й реєстрація народження дитини, батьки якої перебувають у шлюбі.

Положеннями ч. 2 ст. 22 Закону України «Про Державну допомогу сім'ям з дітьми» та абз. 2 п. 49 Порядку, передбачено, що суми державної допомоги сім'ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміну у складі сім'ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом.

Таким чином, відповідальність особи, яка надмірно або безпідставно отримала соціальну допомогу, настає лише у випадку її умисних винних дій.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04 березня 2003 року, що міститься в матеріалах особової справи ОСОБА_2, копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 19.04.2017, батьком ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5, вказаний ОСОБА_9 (а.с. 11, 58, 66).

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 65) станом на 01 вересня 2018 року, вбачається, що відомості про батька в актовому запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку (ч. 1-3 ст. 9 Закону).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Частиною першою ст. 24 вказаного Закону передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою:

особи, щодо якої складено актовий запис;

одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини;

опікуна недієздатної особи;

спадкоємців померлого;

представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Актовий запис цивільного стану анулюється на підставі: 1) рішення суду; 2) висновку відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану у випадках, передбачених законом.

Згідно правової позиції, викладеної в рішенні Європейського суду з прав людини від 20.01.2012 року у справі «Рисовський проти України» ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Таким чином, зважаючи на те, що актовий запис про народження дитини ОСОБА_4 є чинним та вказана в ньому інформація є безспірною відповідно до положень ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», районний суд дійшов помилкового висновку щодо обґрунтованості позову та наявності підстав для його задоволення у зв'язку із зазначенням ОСОБА_2 під час подання заяви на призначення їй допомоги як одинокій матері недостовірної інформації.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів доходить висновку про відсутність винних умисних дій ОСОБА_2 у виникненні переплати допомоги, умисного приховування або подання нею недостовірних відомостей, які вплинули на рішення суб'єкта владних повноважень при призначенні державної допомоги, а також відсутності підстав, передбачених ст.ст. 1166, 1212 ЦК України, якими керувався суд першої інстанції, для задоволення позовних вимог.

Посилання у відзиві на апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення, сім'ї та праці Новгород-Сіверської міської ради на наявність умислу у відповідачки на безпідставне отримання допомоги одинокій матері є припущеннями останнього, які не підтверджені належними доказами у справі.

Отже рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2019 року відповідно до приписів п. 3, 4 ч. 1 с. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 3,4, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23 січня 2019 року - скасувати.

У задоволенні позову Управління соціального захисту населення, сім'ї та праці Новгород-Сіверської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення сум надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді допомоги на дітей одинокій матері - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді: