Справа № 263/4156/19
Провадження № 2/263/1383/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
03 вересня 2019 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., за участю секретаря Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Маріуполі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,-
Ухвалою суду від 22 квітня 2019 року, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі.
Ухвалою суду від 21.05.2019 року клопотання ОСОБА_1 про призначення автотоварознавчої експертизи, задоволено. Призначено у справі автотоварознавчу експертизу, провадження по справі зупинено до отримання висновку експертизи.
Ухвалою суду від 23.07.2019 року відновлено провадження по цивільної справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.
Ухвалою суду від 07.08.2019 року закрито підготовче засідання по справі та призначено її розгляд.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України, заочно.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судовго засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказах.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 6 ст. 82 ЦПК України передбачено, що зокрема, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що 22 грудня 2018 року, близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2102», державний номерний зхнак НОМЕР_1 в м.Маріуполі по вул.Казанцева біля будинку №70 в напрямку пр.Миру, не був уважним, перед початком руху не впевнився в безпеці руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «HONDA Civic», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, порушивши тим смим п.10.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 січня 2019 року у справі №263/35/19 встановлено вину ОСОБА_2 та накладено на нього адміністративне стягнення за ст.124 КУпАП у розмірі 340 грн. Дана постанова набрала законної сили 21.01.2019 року.
Власником автомобіля «HONDA Civic», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .
Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, що саме через дії відповідача ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої позивачу ОСОБА_1 , як власнику транспортного засобу, заподіяно матеріальну шкоду.
Зі схеми ДТП від 22.12.2018 року вбачається, що автомобіль «HONDA Civic», державний номер НОМЕР_2 , в результаті зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2102», державний номерний знак НОМЕР_1 отримав зовнішні пошкодження: подряпини на правих дверях, задня права арка колеса деформована, подряпини на правому порозі.
Доказів того, що ОСОБА_2 керуючи автомобілем «ВАЗ 2102», державний номерний знак НОМЕР_1 , завдав шкоду власнику вказаного автомобіля внаслідок непереборної сили або умислу позивача, суду не надано.
Згідно п.4 Постанови ВССУ від 1 березня 2013 року № 4, «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Згідно пункту 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Отже, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 в момент скоєння ДТП, керував транспортним засобом «ВАЗ 2102», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Вирішуючи питання про розмір збитків завданих позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу в результаті ДТП, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до п. 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).
За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-691цс15 від 02 грудня 2015 року, правильним є стягнення із винного водія фактичної вартості ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові без урахування коефіцієнта фізичного зносу.
Судом перевірено та встановлено, що пошкоджений в результаті ДТП з вини відповідача транспортний засіб «Нonda Civic», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишився у володінні його власникаю
Таким чином, на підставі наведених норм закону власник пошкодженого, внаслідок ДТП транспортного засобу, має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди, у тому числі й вартості ремонту з урахуванням зношених деталей.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням, зокрема спеціалістів, експертів. (ч.3 п.2 ст.133 ЦПК України)
Таким чином, судові витрати по сплаті судового збору позивачем, в розмірі 768, 40 грн., що підтверджено відповідною квитанцією та витрати по оплаті оцінки пошкодженого транспортного засобу в сумі 2453,40 грн., підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, а всього 3221,80 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 19, 81, 133, 141, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_5 , судові витрати в сумі 3221 ( три тисячі двісті двадцять одну) гривню 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою:http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: П.І.Папаценко