Справа № 405/4036/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2019 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев`янко А.В.

за участю:

військового прокурора Колєсніченко А.О.,

представника військової частини НОМЕР_1 Булави Б.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом заступника військового прокурора Кіровоградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора Кіровоградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 93 875, 27 грн. В обґрунтування позову зазначив, що пред`явлення даної позовної заяви в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та військової частини НОМЕР_1 , як органу уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах, викликано винятково захистом порушених інтересів держави, в частині можливості відшкодування завданої матеріальної шкоди. Про наявність у відповідача заборгованості та наявність підстав для вжиття заходів представницького характеру військовій частині НОМЕР_1 стало відомо ще у лютому 2017 року, однак, через тривале знаходження фахівців військової частини НОМЕР_1 у зоні проведення АТО та ООС, позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не пред`являвся, тому невжиття військовою частиною НОМЕР_1 заходів із захисту інтересів держави в судовому порядку є підставою для звернення прокурором до суду із даним позовом. Вказав, що 19 грудня 2014 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) № 316 військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини та призначено на посаду радіотелефоніста 3-го приймального радіовузла 1-ї приймальної радіогрупи приймального радіоцентру зазначеної військової частини. Надалі, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) №74-рс від 09 вересня 2016 року солдата ОСОБА_1 призначено на посаду кулеметника 1-го відділення 3-го взводу комендантської роти зазначеної військової частини. Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_1 зобов`язаний додержуватись Конституції України, Законів України, Статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження ним військової служби, не допускати вчинення злочинів, дбайливо використовувати військове майно, не допускати його втрати, знищення чи розкрадання, а також нести відповідальність за збереження і правильну експлуатацію виданого йому у тимчасове службове користування закріпленого за ним військового майна. Діючи на порушення наведених вище вимог законодавства, солдат ОСОБА_1 вчинив військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби - кримінальне правопорушення, а саме отримане у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 військове майно, солдат ОСОБА_1 не належним чином зберігав за місцем свого проживання. 12 лютого 2017 року, під час перевірки наявності закріпленого за солдатом ОСОБА_1 військового майна, виявлено факт втрати раніше отриманого останнім військового майна військової частини польова - пошта НОМЕР_2 .

15 травня 2017 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда, який набрав законної сили 15.06.2017, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 58 КК України, замість позбавлення волі на строк 1 (один) рік, суд призначив ОСОБА_1 покарання у виді службового обмеження на строк 1 (один) рік з відрахуванням в доход держави 20% із суми грошового забезпечення останнього. Крім цього, під час досудового та судового слідства були встановлені факти, які сторонами, у тому числі ОСОБА_1 , не оспорювались, щодо заборгованості останнього перед військовою частиною НОМЕР_1 у сумі 12 898 грн. 01 коп., без врахування кратності. Таким чином, державі в особі військової частини НОМЕР_1 було завдано збитків на загальну суму 12 898, 01 грн., без врахування кратності, що підтверджується вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 травня 2017 року та іншими доказами у своїй сукупності, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Зазначає перелік і вартість військового майна, що підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 у кратному співвідношенні до його вартості (з урахуванням коефіцієнту зносу військового майна), а саме:

-1 бронежилет марки «Корсар» (залишкова вартість 1 903,32 грн.), вартість у кратному співвідношенні -19 033,24 грн.;

- 4 захисні окуляри марки «PYRAMEX» (залишкова вартість 775,37 грн), вартість у кратному співвідношенні - 775,37 грн.;

-1 каску «Ківларову» (залишкова вартість 1 826,91 грн.), вартість у кратному співвідношенні - 18 296,10 грн;

-1 спальний мішок з капюшоном (залишкова вартість 413,58 грн), вартість у кратному співвідношенні - 413,58 грн.;

-1 спальний мішок (залишкова вартість 333,39 грн.), вартість у кратному співвідношенні - 333,39 грн.;

-1 пластину до бронежилету марки «ARMOX» (залишкова вартість 1 509,61 грн.), вартість у кратному співвідношенні -15 096,14 грн;

-1 бронежилет марки «Корсар МЗС-1-4 Койот» (залишкова вартість 5 894,37 грн), вартість у кратному співвідношенні - 58 943,70 грн.;

-1 рюкзак індивідуальний на 30-40 літрів (залишкова вартість 1652,49 грн.), вартість у кратному співвідношенні -1 652,49 грн.

За таких обставин, вказує, що з урахуванням коефіцієнту зносу військового майна та враховуючи кратне співвідношення його вартості загальна вартість об`єктів складає 114 517 гривень 01 копійка. З ОСОБА_1 в період з квітня 2017 року по січень 2018 року проводилось відрахування з грошового забезпечення в дохід держави грошової суми за втрату речового майна у розмірі 20 641,74 грн.

Таким чином, вказує, що сума, яку повинен відшкодувати державі в особі військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , на момент подачі позову становить 93 875, 27 копійок.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.06.2019 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Військовий прокурор та представник військової частини у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, посилаючись на викладене в позову.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджено зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 81), відзиву на позов не надав, причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представників позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Підставою представництва прокуратурою у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів. Формою цього представництва є, зокрема, звернення до суду з позовами про захист прав та інтересів держави, а також участь у розгляді справ судами.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 19 грудня 2014 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по особовому складу) №316 військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу зазначеної військової частини та призначено на посаду радіотелефоніста 3-го приймального радіовузла 1-ї приймальної радіогрупи приймального радіоцентру зазначеної військової частини (а.с. 50).

На підставі накладної та роздавальних відомостей ОСОБА_1 прийняв військове майно речової служби, а саме: бронежилет марки «Корсар»; 4 захисні окуляри марки «PYRAMEX»; каску «Ківларову»; спальний мішок з капюшоном; спальний мішок; пластину до бронежилету марки «ARMOX»; бронежилет марки «Корсар МЗС-1-4 Койот»; рюкзак індивідуальний на 30-40 літрів, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 33-44).

За фактом втрати інвентарного речового майна солдатом ОСОБА_1 у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 було призначене службове розслідування.

Службовим розслідуванням встановлено, що внаслідок неналежного виконання своїх обов`язків щодо належного збереження виданого військового майна солдат ОСОБА_1 , діючи свідомо та добровільно, допустив втрату закріпленого за ним військового майна. Своїми умисними протиправні діями солдат ОСОБА_1 завдав державі матеріальних збитків (шкоди) на суму 12 898,01 грн. Розмір матеріальних збитків з урахуванням зносу (старіння) матеріальних засобів на момент їх втрати визначеного згідно з «Методикою визначення залишкової вартості майна Збройних Сил України та інших військових формувань», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 29 травня 1998 року №75. Розмір повної матеріальної відповідальності складає 114 517,01 гривень.

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда, від 15.05.2017 року, який набрав законної сили 15.06.2017 року, затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_1 , ОСОБА_1 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 58 КК України, замість позбавлення волі на строк 1 (один) рік, суд призначив ОСОБА_1 покарання у виді службового обмеження на строк 1 (один) рік з відрахуванням в доход держави 20% із суми грошового забезпечення останнього.

На підставі ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.

Згідно довідки вартісної оцінки заподіяної шкоди солдатом ОСОБА_1 вартість військового майна речової служби, яке було втрачене ОСОБА_1 , з урахуванням кратності складає 114 517,01 грн.(а.с. 32, 46).

18.12.2017 року згідно наказу № 126-рс командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 відповідно до пп. «ї» ч.8 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено у запас та виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 51).

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 № 631/1148 від 07.05.2019 року із ОСОБА_1 в період з квітня 2017 року по день звільнення з грошового забезпечення проведено відрахування в дохід держави в сумі 20 641,74 грн. Тобто, на день звільнення ОСОБА_1 з військової служби за ним рахувалися нестягнені збитки у розмірі (114 517,01 грн. - 20 641,74 грн.) 93 875,27 грн. (а.с. 48).

Відповідно до пунктів 13, 14 «Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» затвердженого постановою Верховної Ради України 23.06.1995 р. N 243/95-ВР, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину;недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.

Військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних силах України» передбачено, що військове майно є державною власністю, тому заподіяння шкоди окремим військовим частинам, зокрема військовій частині НОМЕР_1 , це шкода яка заподіяна безпосередньо державі.

Разом з тим, статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з вимогами постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови: - що дії останньої були неправомірними; - між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок; - є вина зазначеної особи, яка доведена в законному порядку.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем в добровільному порядку завдана матеріальна шкода не відшкодована, беручи до уваги докази по справі, які підтверджують розмір невідшкодованої суми, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 93 875, 27 грн.

Крім того, відповідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 938, 75 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов заступника військового прокурора Кіровоградського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь держави, уповноваженим органом якої є Міністерство оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , , Банк одержувача Державна казначейська служба України, МФО 820172, р/р НОМЕР_4 ) завдану ним матеріальну шкоду у розмірі 93 875 (дев`яносто три тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 938 грн.75 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 15.11.2019 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний