Ухвала

02 вересня 2019 року

місто Київ

справа № 531/1281/18

провадження № 61-16125ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 травня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2019 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз», яке змінило назву на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (далі - АТ «ОГС «Полтавагаз»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 55 702, 68 грн.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 13 травня 2019 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2019 року апеляційну скаргу АТ «ОГС «Полтавагаз» задоволено частково. Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 травня 2019 року змінено, зменшено суму судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» на користь ОСОБА_1 з 17 400, 00 грн до 6 000, 00 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

АТ «ОГС «Полтавагаз» 23 серпня 2019 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначені судові рішення, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі та постанову суду апеляційної інстанції частково, залишивши рішення, в частині, що стосується зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу, в силі, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Верховний Суд вивчив касаційну скаргу та додані до неї матеріали, зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною дев`ятою наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1 921, 00 грн.

Ціна позову у цій справі про стягнення необлікованого об`єму природного становить 55 702, 68 грн, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921, 00 грн х 100=192 100, 00 грн).

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акта розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

АТ «ОГС «Полтавагаз» в касаційній скарзі зазначило, що судове рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 травня 2019 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2019 року можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, не надано оцінку належним та допустимим доказам, що призвело до ухвалення незаконного рішення, інших підстав заявником у касаційній скарзі не зазначено. Непогодження заявника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не має розглядатися як така обставина, що має впливати на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не зазначено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі«Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у малозначній справі, а отже, не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховний Суд додатково роз`яснює заявнику, відповідно до пункту третього частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», право на подання заяви про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 13 травня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 липня 2019 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний