ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року

м. Харків

Справа №641/4515/19

Провадження № 22ц/818/4025/19

Категорія: інші

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Кіся П.В.,

суддів: - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року у складі судді Онупко М.Ю.,

у цивільній справі №641/4515/19 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

10.06.2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 014/02-1/1011-05 від 22.07.2005 року станом на 20.05.2019 року, що складає 16 300,69 доларів США та витрати по сплаті судового збору.

Разом з позовною заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль» до суду подало заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_2 , а саме квартиру загальною площею 49,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначав, що метою вжиття забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином, усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року у задоволені заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Райффайзен Банк Аваль»просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким вжити заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не взято до уваги, що права банку вже порушені, оскільки банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості і тому, оскільки відповідачі уникають виконання кредитного зобов`язання, то у банку є підстави вважати, що в подальшому відповідачі будуть намагатись утруднювати виконання рішення.

Зазначає, що навіть, якщо розмір позовних вимог є меншим ніж вартість нерухомого майна позичальника, накладення арешту на дане нерухоме майно мотивуватиме позичальника щодо виконання боргових зобов`язань перед банком та гарантуватиме виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог.

Сторони справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Сторони справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Зважуючи на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 44, 371, 372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу за відсутністю учасників справи, оскільки їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи у задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач посилається на загальні підстави забезпечення позову, тоді як доказів щодо необхідності його забезпечення та існування реальної загрози не виконання рішення суду, до суду не надані.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності від обставин справи у конкретному випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Заява представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Вуйка В.А. від 190.06.2019 року про забезпечення позову не містить в собі будь-яких обґрунтувань необхідності застосування заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру, а в матеріалах справи відсутні докази існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову вважається заява, яка підтверджена даними про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини, зокрема, може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Разом з тим, матеріали справи таких відомостей не містять.

Сам по собі лише факт несплати заборгованості за кредитним договором, на який посилався представника банку, не є, зважуючи на положення ст.ст.149, 150 ЦПК України, підставою для обмеження прав поручителя ОСОБА_2 у здійсненні нею передбачених законом цивільних прав.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини у справі, надані докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

Викладені в апеляційній скарзі посилання представника банку на порушення судом першої інстанції принципу верховенства права мають декларативний характер і не свідчить про наявність передбачених законом підстав для скасування чи зміни оскарженої ним ухвали суду.

Крім того, ухвала суду від 11.06.2019 року про відмову задоволенні заяви представника банка ОСОБА_3 від 11.6.2019 року не перешкоджає позивачу ініціювати перед судом вжиття заходів забезпечення позову шляхом подачі обґрунтованої заяви з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.12, 149, 151 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повне судове рішення складено 03 вересня 2019 року.

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина