Ухвала

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 2-125/11

провадження № 61-21253св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року у складі колегії суддів: Гвоздика П. О.,

Горелкіної Н. А., Євграфової Є. П., Журавель В. І., Ситнік О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позов мотивовано тим, що з 28 грудня 1999 року сторони перебували у шлюбі, який за рішенням суду було розірвано 03 квітня 2007 року. За час шлюбу ними було набуте майно, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою:

вул. Кірова, будинок № 198а, смт Магдалинівка, Дніпропетровська область, та інші предмети домашньої обстановки та вжитку. Згоди про спосіб поділу майна між нею та відповідачем не досягнуто, що і стало підставою для звернення до суду з указаним позовом.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області

від 11 січня 2013 року у складі судді Живоглядова А. М. позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнаноза ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку майна набутого в період шлюбу, а саме - житлового будинку № 198а по вул. Кірова у смт Магдалинівка Дніпропетровської області з господарськими будівлями і спорудами.

Проведено між сторонами поділ вказаного домоволодіння з урахуванням

1/2 частки кожного із співвласників домоволодіння на дві квартири згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 31 жовтня 2008 року.

Квартиру № 2 виділено ОСОБА_1, площею 48,24 кв. м, з наступними приміщеннями в житловому будинку «А»: 1-4-2 (частина житлової кімнати) площею 6,20 кв. м - 29 454 грн; 1-9 (клітина сходів) - 1,30 кв. м - 6 175 грн

89 коп.; загальною площею 7,50 кв. м, вартістю 35 630 грн 14 коп.; в мансарді «МС»: приміщення 1-10 (клітина сходів) площею 1,84 кв. м - 6 092 грн 29 коп., приміщення 1-11 (житлова кімната) площею 21,75 кв. м - 72 014 грн 88 коп., приміщення 1-12-1 - 1-12-3 (ванна, коридор і кухня) загальною площею

14,0 кв. м - 46 354 грн 41 коп. загальною площею 37,59 кв. м, вартістю

124 461 грн 58 коп., в скляній опалювальній веранді приміщення 10102 (частина коридору) площею 3,15 кв. м, вартістю 12 699 грн 59 коп.

Виділено ОСОБА_1 наступні будівлі та споруди: в житловому будинку «А» - ганок, вартістю 1 692 грн 29 коп.; в мансарді «МС» - лоджія (приміщення II), вартістю 9 999 грн 92 коп., металевий балкон, вартістю 2 961 грн 52 коп., металеві сходи, вартістю 8 538 грн 39 коп.; «Е» - вбиральня, вартістю 5 304 грн

05 коп.; «Ж» - гараж, вартістю 81 147 грн 79 коп.; «З» - баня, вартістю 1 060 грн

81 коп.; «з» навіс, вартістю 1 060 грн 81 коп.; літ. «К» - навіс - бесідка, вартістю 24 023 грн 69 коп.; літ. № 3 - ворота, вартістю 993 грн 09 коп.; 1/2 частину

літ. № 1 - огорожі, вартістю 1 521 грн 42 коп.; 1/2 частину літ. № 2 - хвіртки, вартістю 923 грн 22 коп.; 1/2 частину літ № 4 - огорожі, вартістю 14 009 грн

84 коп.; 1/2 частину літ. № 5 - хвіртки, вартістю 354 грн 93 коп.; 1/2 частину

літ. № 6 ворота, вартістю 1 286 грн 13 коп.; 1/2 частину літ. № 7 огорожі, вартістю 5 601 грн 15 коп.; 1/2 частину літ. «к» - колодязя, вартістю 2 699 грн 87 коп.;

3/4 частин літ. № 8 - замощення, вартістю 26 685 грн 67 коп.; 1/2 частину

літ. № 9 - зливної ями, вартістю 1 916 грн 92 коп. Загальна вартість - 239 693 грн 32 коп.

Загальна вартість квартири № 2 складає 416 960 грн 78 коп., що відповідає 51/100 часток і на 10 388 грн 78 коп. більше 1/2 ідеальної частини спірного будинку.

Квартиру № 1 виділено ОСОБА_2 з наступними приміщеннями в житловому будинку: «А» приміщення 1-3 (коридор) площею 7,56 кв. м, вартістю 35 915 грн

18 коп.; приміщення 1-4-1 (частина житлової кімнати) площею 17,87 кв. м, вартістю 84 894 грн 73 коп.; приміщення 1-5 (їдальня), площею 11,90 кв. м, вартістю 56 533 грн 15 коп.; приміщення 1-6 (душова) площею 3,92 кв. м, вартістю 18 622 грн 68 коп.; загальною площею 41,25 кв. м, вартістю 195 965 грн 74 коп. В житловій прибудові літ. «а»: приміщення 1-7 (кухня) площею 6,08 кв. м, вартістю 21 846 грн 88 коп.; приміщення 1-8 (клітина сходів) площею 3,24 кв. м, вартістю 11 642 грн 09 коп.; загальною площею 9,32 кв. м, вартістю 33 488 грн

97 коп.

У скляній опалювальній веранді: приміщення 1-1-1 (частина коридору) площею 6,48 кв. м, вартістю 26 124 грн 87 коп.; приміщення 1-2 (котельня) площею

3,24 кв. м, вартістю 13 062 грн 44 коп.; загальною площею 9,72 кв. м, вартістю 39 187 грн 31 коп.

Загальна площа квартири № 1 складає 60,29 кв. м, вартістю 268 642 грн 02 коп., що відповідає 56/100 частки житлового фонду спірного будинку і на 6,025 кв. м більше його ідеальної 1/2 частини.

Будівлі та споруди: в літ. «А» - житловому будинку відкрита веранда

(приміщення 1), вартістю 21 076 грн 76 коп.; літ. «ПГ» - погріб, вартістю 9 443 грн 58 коп.; літ. «Б» - сарай, вартістю 22 344 грн 75 коп.; літ. «В» - сарай, вартістю 13 682 грн 83 коп.; літ. «Г» - навіс, вартістю 3 349 грн 92 коп., літ. «Д» - сарай, вартістю 1 172 грн 50 коп., літ. № 10 - зливна яма, вартістю 1 154 грн 77 коп.;

літ. «№ 11» - металева хвіртка, вартістю 1 893 грн 54 коп., 1/2 частину літ. № 1 - огорожі, вартістю 1 521 грн 42 коп., 1/2 частину літ. № 2 - хвіртки, вартістю

923 грн 22 коп.; 1/2 частину літ. № 4 - огорожі, вартістю 14 009 грн 84 коп.;

1/2 частину літ. № 5 - хвіртки, вартістю 354 грн 93 коп.; 1/2 частину літ. № 6 - ворота, вартістю 1 286 грн 13 коп.; 1/2 частину літ. № 7 - огорожі - 5 601 грн

15 коп.; 1/2 частину літ. «к» - колодязя, вартістю 2 699 грн 87 коп.; 1/4 частину

літ. № 8 - замощення, вартістю 8 895 грн 22 коп.; 1/2 частину літ. № 9 - зливної ями, вартістю 1 916 грн 92 коп. Загальна вартість - 111 327 грн. 35 коп.

Загальна вартість квартири № 1 складає 396 183 грн 22 коп., що відповідає 49/100 частки спірного будинку і на 10 388 грн 78 коп. менше 1/2 ідеальної частини спірного будинку.

Згідно поділу житлового будинку зобов'язано зробити переустаткування. Власнику квартири № 1 ОСОБА_2: над перемичками вікон проектуємого приміщення 1-1-1 з обох боків зовнішньої стіни пробити штраби, ввести металеві швелери, стягнути їх через стіну болтами, демонтувати віконні блоки і частину віконних прорізів закласти цеглою, під цією перемичкою пробити проектуємий дверний проріз, металеву перемичку оштукатурити по сітці «рабиця», встановити проектуємий вхідний дверний блок; армовані цегляні перегородки з фундаментами між проектуємими приміщеннями 1-1-1 та 1-1-2, а також 1-4-1 та

1-4-2; частину сходів на мансарду, яка знаходиться в проектуємому приміщенні

1-4-1, зашити металевим листом і виконати шумоізоляцію плит по каркасу з обшивкою гіпсокартоном.

ОСОБА_1 власнику квартири № 2 потрібно виконати наступні роботи: демонтувати дверний блок між приміщеннями 1-11 та 1-12, дверний проріз закласти цеглою; згідно додатку 2 виконати цегляні перегородки з дверима для устаткування приміщень 1-12-1-1-12-3; приміщення 1-12-1 переобладнати в кухню шляхом демонтажу унітазу та біде і устаткування в ній газової плитки та рукомийника; приміщення 1-12-3 переобладнати в санвузол шляхом устаткування в ньому умивальника та раніше демонтованих унітаза та біде; для виконання будівельних норм у зовнішню стіну ввести металеву перемичку, пробити віконний проріз і встановити віконний блок розмірами 1,5?0,5 м з відступом від підлоги на 1,6 м; у разі потрібності встановити місцевий газовий водогрійний казан опалення, або в приміщенні 1-1-2, або в приміщенні 1-12-1, або в приміщенні 1-12-3.

При поділі домоволодіння визначено порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи

від 31 жовтня 2008 року.

Переустаткування домоволодіння, переобладнання і підвід інженерних споруд необхідно провести за рахунок сторін в рівних частках.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 різницю вартості будинку та споруд в сумі 10 388 грн 78 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за рухоме майно, а саме: 1/2 частину вартості спільно нажитого майна: телевізора «Самсунг» - 1 250 грн; електроплити - 950 грн; холодильника - 1 663 грн 50 коп.; кондиціонера - 1 250 грн; пральної машини - 963 грн 50 коп.; бойлера - 3 180 грн 50 коп.; насосної станції - 650 грн; холодильної камери - 400 грн; мопеда -

1 900 грн; мікрохвильової печі - 400 грн, вартість рухомого майна в сумі

9 745 грн 36 коп.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2013 року у складі колегії суддів: Петренко І. О., Котушенко С. П., Романюк М. М., з урахуванням ухвали цього ж суду від 09 липня 2014 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня

2013 року в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на частину домоволодіння скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на частину житлового будинку № 198а по вул. Кірова у

смт Магдалинівка Дніпропетровської області з господарськими будівлями і спорудами відмовлено. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2013 року та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2013 року в частині позову

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У серпні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, у якій вона посилалась на те, що оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій були скасовані в частині поділу домоволодіння та в цій частині справу передано на новий розгляд до районного суду, тому рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2013 року в частині відмови їй у визнанні права власності на

1/2 частину спірного домоволодіння набрало законної сили, що суперечить описовій частині ухвали касаційного суду, тому просила роз'яснити, які висновки судів попередніх інстанцій колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає правильними, а які помилковими та яке рішення суд касаційної інстанцій мав ухвалити, виходячи з мотивів, викладених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року.

У серпні 2017 року до суду касаційної інстанції надійшла заява ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, у якій заявник просив роз'яснити, чому, не розглянувши питання поділу будинку з господарськими спорудами відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року, Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області розглянув лише позовну заяву ОСОБА_1 від 24 квітня 2017 року, при цьому суд не визнав спірне майно спільною сумісною власністю подружжя і не поділив його.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 разом зі справою передано до Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 221 ЦПК України2004 року якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Аналогічна норма міститься у статті 271 ЦПК України, у редакції, яка набрала чинності з 15 грудня 2017 року, відповідно до якої за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Зі змісту зазначених процесуальних норм убачається, що незрозумілим є судове рішення, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Підставою для роз'яснення судового рішення є утруднення чи неможливість його виконання.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яку просять роз'яснити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є мотивованою, чіткою та зрозумілою, а тому підстави для її роз'яснення відсутні, остаточне рішення у цій справі судом не ухвалено.

Із мотивувальної та резолютивної частин ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року зрозуміло, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасовані в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки, а справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції, з наведенням висновків і мотивів, з яких скасовані рішення.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що відсутні правові підстави для роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про роз'яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 січня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта