Справа № 351/900/19
Номер провадження №2/351/529/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М. ,

секретаря Нагірняк В.М.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Рудниківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ про визнання права на майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом до Рудниківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ про визнання права власності. Уточнюючі позовні вимоги мотивували тим, що ОСОБА_3 за життя склав заповіт, згідно якого все своє майно, а саме: деревяний житловий будинок старої побудови з належними будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , заповів у рівних частинах ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . залишилось спадкове майно, яке останній заповів своєму сину, позивачу по справі, ОСОБА_1 , у вигляді 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

В той час, у Свідоцтві про право на спадщину ОСОБА_4 , до складу спадкового майна, що перейшло в порядку спадкування від ОСОБА_3 , не вказано самочинно побудований ними житловий будинок та господарську будівлю (курник), що пов`язано з наступним: спадкодавець ОСОБА_3 , разом із членами сім`ї ОСОБА_4 , на земельній ділянці переданій йому у приватну власність, розпочав на місці старого аварійного дерев`яного житлового будинку, будівництво нового дерев`яного житлового будинку загального площею 86,4 кв.м та господарську будівлю (курник). Однак, за час свого життя спадкодавець ОСОБА_3 , а пізніше померлий ОСОБА_4 , не встигли здійснити державну реєстрацію права власності на відповідні земельні ділянки та виготовити належні документи та зареєструвати право власності на новозбудований житловий будинок та господарську будівлю на своє ім`я.

На даний час, позивач ОСОБА_1 , являється єдиним спадкоємцем за заповітом всього майна померлого ОСОБА_4 , а саме: 1/2 частини побудованого самочинного житлового будинку, загальною площею 86,4 кв.м та відповідної частини господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 не має можливості оформити в установленому порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В свою чергу, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, але не має можливості оформити в установленому порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно по АДРЕСА_2 , оскільки не було зареєстровано право власності в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на свої частки ОСОБА_4 та позивачкою ОСОБА_2 , у таких спосіб не оформивши своє право власності в установленому порядку.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимушені звернутись до суду та просять визнати:

- право власності на самочинно побудоване нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 86,4 кв.м та самочинно побудовану господарську будівлю курник в АДРЕСА_2 за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частках;

- право власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину самочинно побудованого житлового будинку, загальною площею 86,4 кв.м та відповідної частини господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- право власності за ОСОБА_5 на 1/2 частину самочинно побудованого житлового будинку, загальною площею 86,4 кв.м та відповідної частини господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечив.

Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.10.2000р. слідує, що на підставі заповіту, посвідченого Рудниківської сільської ради народних депутатів Снятинського району Івано-Франківської області, 18.05.1999р. по реєстру за №18, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . є в рівних частинах ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 .

Відповідно до заповіту, посвідченого 16.02.2018р. виконуючим обов`язки старости Рудниківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ Снятинського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 . все належне йому майно заповів ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із довідки Рудниківського старостинського округу Заболотівської селищної ради ОТГ від 28.09.2018р. вбачається, що за ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 числиться частина земельної ділянки та 1/2 частина житлового будинку по АДРЕСА_2 . На день смерті ОСОБА_4 в будинку по АДРЕСА_2 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7.

Технічний паспорт на спірний житловий будинок виданий на позивача ОСОБА_6 .

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі слідує, що зареєстровано заповіт, заповідачем якого є ОСОБА_4

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, 04.01.2019р. приватним нотаріусом Снятинського районного нотаріального округу Шкрібляку І.М. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці без належного дозволу чи належно затвердженого проекту.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК) та землекористувачі (стаття 95 ЗК). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

У пункті 12 зазначеної вище Постанови також передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята статті 376 ЦК).

Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дані факти ніким не спростовано в судовому засіданні.

Визнання відповідачем даного позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.

Отже, виходячи з вищенаведеного суд прийшов до переконання, що за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 слід визнати в рівних частках право власності на самочинно побудоване нерухоме майно та самочинно побудовану господарську будівлю курник в АДРЕСА_2 та визнати за позивачами право власності на самочинно побудований житловий будинок та господарські будівлі і споруди, а саме: ОСОБА_1 на 1/2 частки та ОСОБА_2 на 1/2 вищезазначеного будинковолодіння по АДРЕСА_2

На підставі наведеного, ст.ст. 328, 331, 376, 392, 1218, 1225, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних частках право власності на самочинно побудоване нерухоме майно - житловий будинок, загальною площею 86,4 кв.м та самочинно побудовану господарську будівлю курник в АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину самочинно побудованого житлового будинку, загальною площею 86,4 кв.м та відповідної частини господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину самочинно побудованого житлового будинку, загальною площею 86,4 кв.м та відповідної частини господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.