Справа № 156/636/18
Провадження № 2/156/10/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
28 січня 2019 року смт Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Нєвєрова І. М.,
за участю секретаря судового засідання Салатюк Г. В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 156/636/18 за позовом Приватного підприємства "САМ- Моторс" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди ,
ПП «Сам-Моторс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди. Свій позов мотивує наступним. 28 вересня 2016 року ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем типу сідельний тягач марки «SCANIA» моделі«R124» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KOGEL» модель «SNCM24» д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись по автодорозі «Ковель - Жовква» в с. Литовеж в напрямку м. Нововолинськ, проїжджаючи біля зупинки «Шахта №9», розташованої на узбіччі праворуч по ходу його руху, обладнаної заїзним карманом та розміткою, допустивши неуважність та безпечність під час керування транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку, інтервал та дистанцію, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення правою передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою лівою частиною пасажирського автобуса марки «SETRA» моделі «S215» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, працюючого водієм у Приватному підприємстві «САМ-Моторс» , який стояв на вказаній зупинці та здійснював посадку пасажирів.
Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3, 10.1, 12.1, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинно - наслідковому зв'язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
Як вбачається з ухвали від 22 листопада 2016 року Іваничівського районного суду Волинської області підозрюваний ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, щиро розкаюється у вчиненні злочину.
В ході досудового розслідування ОСОБА_1 вказував, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди він нібито працював водієм у Фізичної особи- підприємця ОСОБА_3. Зазначена дезінформація відобразилася в ухвалі від 22.11.2016 Іваничівського районного суду Волинської області по справі №156/831/16-к про звільнення від кримінальної відповідальності; у клопотанні від 30.09.2016 року начальника Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури радника юстиції Андрейцева М.М. про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності; у постанові від 30.09.2016 року слідчого Іваничівського ВП ГУНП у Волинській області капітана поліції Собіпана Д.В. про визнання та приєднання до провадження речових доказів.
Разом з тим, 20.10.2016 року ОСОБА_1 власноручно склав та підписав від імені ФОП ОСОБА_6 характеристику на самого себе, у якій зокрема зазначив, що він працює водієм вантажних автомобілів з 01.09.2011 року у ФОП ОСОБА_6 та показав себе дисциплінованим працівником.
Враховуючи викладене ПП «САМ-Моторс» звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про стягнення з останнього як з роботодавця ОСОБА_1 матеріального збитку завданого майну позивача в результаті ДТП.
Однак, в ході підготовчого провадження були зібрані докази та письмові пояснення які повністю спростували слова ОСОБА_1 про його працевлаштування у ФОП ОСОБА_6
Такими доказами є: лист вих.№10аз/65/02-2018 від 15.05.2018 Іваничівського відділення поліції, зі змісту якого вбачається, що анкетні дані про ОСОБА_1 записувалися виключно з його слів;трудова книжка серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 у якій відсутній запис про працевлаштування ОСОБА_8 у ФОП ОСОБА_6 станом на 28.09.2016 року; лист Корецького відділення Рівненської ОДПІ ГУ ДФС в Рівненській області яким повідомлено, що ОСОБА_1 не обліковувався як працівник ФОП ОСОБА_6 станом на 28.09.2016 року, а також не сплачувалися, будь-які, податки та збори;пояснення у справі №903/114/18 які надані адвокатом ОСОБА_1 якими підтверджується власноручна підробка характеристики ОСОБА_1, а також зазначається про використання транспортного засобу, що постраждав у ДТП, поза трудовими відносинами.
31 жовтня 2016 року ПП «САМ-Моторс» подало до ПАТ «Українська пожежно- страхова компанія» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.09 січня 2018 року ПП «Сам-Моторс» подало до ПАТ «УПСК» заяву про виплату страхового відшкодування.
Однак, листом вих.№367/18 від 29.01.2018 року ПАТ «УПСК» відмовила ПП «САМ-Моторс» у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з пропуском однорічного строку для подачі заяви з моменту скоєння ДТП.
Таким чином ПП «САМ-Моторс» змушений звертатися з позовом про відшкодування матеріальної шкоди до безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди.
Задля визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «SETRA» моделі «S215» д.н.з. НОМЕР_3 позивач звернувся до судового експерта Семенюка Василя Миколайовича (свідоцтво №443).
17 березня 2017 року телеграмою відповідач був повідомлений та запрошений на 23.03.2017 о 12 год. 00 хв. для участі у проведенні автотоварознавчої експертизи транспортного засобу SETRA S215 НОМЕР_3 за адресою: Волинська обл., м. Нововолинськ, вул. Зелена, 65.
23 квітня 2017 року вказаним експертом був складений висновок №26 експертного автотоварознавчого дослідження автобуса SETRA S215 НОМЕР_3 від 23.03.2017р. згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 211 686,45 грн в т.ч. ПДВ, а вартість матеріального збитку з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу, завданого в результаті ДТП, складає 97 629,43 грн в т.ч. ПДВ .
За проведення вказаної експертизи позивачем було сплачено 4 600,00 грн згідно акту виконаних робіт №26 та рахунку №26 від 23.03.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №766 від 27.03.2017р.
Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПП "САМ-Моторс" 113591 грн. 43 коп., з них розмір матеріальної шкоди - 97 629,43 гривень; витрати на автотоварознавчу експертизу - 4 600,00 гривень;витрати на правову допомогу - 9 600,00 гривень;судовий збір - 1 762,00 гривень.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутність через неможливість явки. Позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання, зокрема за допомогою оголошення про виклик до суду розміщеному на офіційному сайті суду, причини неявки невідомі.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку із одночасною наявністю всіх умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість та доцільність проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено , що 28 вересня 2016 року ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем типу сідельний тягач марки «SCANIA» моделі«R124» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KOGEL» модель «SNCM24» д.н.з. НОМЕР_2, рухаючись по автодорозі «Ковель - Жовква» в с. Литовеж в напрямку м. Нововолинськ, проїжджаючи біля зупинки «Шахта №9», розташованої на узбіччі праворуч по ходу його руху, обладнаної заїзним карманом та розміткою, допустивши неуважність та безпечність під час керування транспортним засобом, не врахував дорожню обстановку, інтервал та дистанцію, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив зіткнення правою передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою лівою частиною пасажирського автобуса марки «SETRA» моделі «S215» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, працюючого водієм у Приватному підприємстві «САМ-Моторс» , який стояв на вказаній зупинці та здійснював посадку пасажирів.
Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3, 10.1, 12.1, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинно - наслідковому зв'язку із скоєною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.
Згідно ухвали від 22 листопада 2016 року Іваничівського районного суду Волинської області підозрюваний ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, щиро розкаюється у вчиненні злочину.
23 квітня 2017 року експертом був складений висновок №26 експертного автотоварознавчого дослідження автобуса SETRA S215 НОМЕР_3 від 23.03.2017р. згідно якого вартість відновлювального ремонту становить 211 686,45 грн в т.ч. ПДВ, а вартість матеріального збитку з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу, завданого в результаті ДТП, складає 97 629,43 грн в т.ч. ПДВ .
За проведення вказаної експертизи позивачем було сплачено 4 600,00 грн згідно акту виконаних робіт №26 та рахунку №26 від 23.03.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням №766 від 27.03.2017р.
В силу ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Згідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч.6 ст.28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем заподіяння шкоди.
Таким чином, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПП "САМ- Моторс" розмір матеріальної шкоди - 97 629,43 гривень; витрати на автотоварознавчу експертизу - 4 600,00 гривень;витрати на правову допомогу - 9 600,00 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі повного задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1762,00 грн. понесених позивачем судових витрат на оплату судового збору.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 7-9, 12, 13, 137, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 22,386, 1166,1187,1188,1192 ЦК України суд,-
Позов Приватного підприємства "САМ-Моторс" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Згідно підп. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І. М. Нєвєров