У Х В А Л А

24 січня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

заявник - заступник начальника Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1,

боржник - ОСОБА_2, місце проживання зареєстроване за адресою: 63463, Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Комсомольська, буд. 11, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1,

стягувач - ПАТ "Східно-Український банк "Грант", місцезнаходження: м. Харків, вул. Данилевського, 19,

розглянувши подання заступника начальника Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням, в якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, дата народження 19.09.1965, паспорт серії СТ №398632, виданий 29 березня 2014 року Зміївським РС ГУ ДМС України в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_1, Харківська обл., Зміївський р-н, с. Лиман, вул. Комсомольська, 11, до виконання зобов'язань за виконавчим листом № 2-6317/11, виданим 05.03.2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Східно-Український банк "Грант" суми боргу у розмірі 158411 грн.

На обґрунтування подання зазначено, що на виконанні Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження №57129562 з виконання виконавчого листа №2-6317/11, виданого 05.03.2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Східно-Український банк "Грант" суми боргу у розмірі 158411 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п'ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити: до ПФУ від 03.10.2018 встановлено, інформацію про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи не знайдено; до ПФУ від 03.10.2018 про осіб-боржників, які отримують пенсії, інформацію не знайдено; до ДФС України від 04.01.2019 про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, встановлено, що боржник на обліку в органах ДПС не перебуває; до ДФС України від 04.01.2019 про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб встанволено, що інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Виконавцем 03.10.2018 на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклик не з'явився, про причини неявки не повідомив виконавця.

03.10.2018 державним виконавцем при виході за адресою боржника, яка зазначена у виконавчому документі - Харківська область, Зміївський район, с. Лиман, вул. Комсомольська, 11, зі слів його матері ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_2 з 2015 року по теперішній час перебуває в Російській Федерації, про що складено акт державного виконавця від 03.10.2018.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 28.12.2018 повідомлено про те, що ОСОБА_2, дата народження 19.09.1965, НОМЕР_1, неодноразово перетинав державний кордон України.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання, що стало підставою для звернення з цим поданням до суду.

Обґрунтування подання наведено з посиланням на ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. 377-1 ЦПК України.

Ознайомившись поданням та додатками до нього, дійшов наступного:

При розгляді такого подання суд керується вимогами ЦПК України у редакції, яка є чинною з 15.12.2017 згідно Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 №2147-VІІІ.

Водночас, державний виконавець в поданні посилається на положення ст. 377-1 ЦПК України в редакції, що втратила чинність.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється шляхом звернення до суду в порядку ст. 441 ЦПК України з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, яка також визначає, що суб'єктом звернення до суду є державний або приватний виконавець, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до п. 2 розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2015, зареєстрованої Міністерством юстиції України 02.04.2015 за №489/20802 (надалі Інструкція), подання формується в автоматизованій системі виконавчого провадження на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Подання має обов'язково містити:

- для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи - найменування суду, до якого надсилається подання;

- для встановлення заборони в'їзду в Україну іноземців або осіб без громадянства - найменування відповідного органу охорони державного кордону;

- відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган (посадова особа), який (яка) видав(ла) виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження тощо);

- прізвище, ім'я та по батькові (за наявності) боржника - фізичної особи, дату народження (число, місяць та рік);

- громадянство боржника - фізичної особи;

- реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника - фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган і має відмітку у паспорті;

- інформацію про перетинання боржником державного кордону України.

У разі виконання зведеного виконавчого провадження у поданні зазначаються його номер в автоматизованій системі виконавчого провадження, реквізити виконавчих документів, що входять до зведеного виконавчого провадження, суми стягнення за кожним виконавчим документом, загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця тощо;

- обґрунтування наявності фактів ухилення боржника - фізичної особи від виконання своїх зобов'язань;

- резолютивну частину подання.

До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі виконання зведеного виконавчого провадження до подання додається облікова картка на зведене виконавче провадження. За необхідності до подань державного виконавця, приватного виконавця можуть додаватися копії інших документів.

Державним виконавцем при зверненні до суду із поданням зазначені вимоги п. 2 Інструкції не дотримано, зокрема, не зазначені дата відкриття виконавчого провадження, загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, не конкретно вказана інформація про перетинання боржником державного кордону України; обґрунтування та підтвердження ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань. У поданні зазначено, що воно погоджено з начальником відділу ОСОБА_4, однак відсутнє саме погодження, підтверджено її підписом.

Крім того, не надано доказів наступних обставин:

- боржник ОСОБА_2 дійсно зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на час проведення виконавчих дій;

- підтвердження, що державним виконавцем у виконавчому провадженні є ОСОБА_1 (з виконавчого провадження №57129562 вбачається, що відкриття виконавчого провадження та всі виконавчі дії проведенні державним виконавцем Зубенко Л. С., але з поданням звернулася заступник начальника відділу ОСОБА_1 О.).

Відсутні відомості про обізнаність боржника про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження та строки його добровільного виконання, а саме: отримання боржником повідомлення державного виконавця про відкрите виконавче провадження, копії яких долучені до подання.

Заступник начальника відділу ОСОБА_1 не надала доказів того, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України.

Крім того, з наданої інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №16752 від 11.12.2018 вбачається, що ОСОБА_2 виїхав за межі України 30.11.2017 року, та з того часу не в'їжджав до України.

Верховним Судом України в Узагальненні судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 30.09.2016 зазначено, що: "в аналізі судової практики, здійсненому у грудні 2012 року, ВСУ висловив думку, що в разі неналежного оформлення подання державних виконавців правильною є практика, коли суди залишають подання без руху, надаючи державному виконавцю строк для усунення недоліків, а в разі невиконання такої ухвали повертають ці подання відповідно до ст. 121 ЦПК (в редакції 2004 року). Така позиція і зараз визнається правильною".

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки нормами ЦПК України не передбачене залишення без руху подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви (ст. 185 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, подання належить залишити без руху, надати заявнику строк для усунення недоліків відповідно до цієї ухвали і роз'яснити, що інакше заява буде вважатися неподаною і їй повернута.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185, 259-261 ЦПК України,

у х в а л и в:

Подання заступника начальника Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_2 - залишити без руху, надавши строк для усунення зазначених недоліків - п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити державному виконавцю, що в іншому випадку подання вважається неподаним і повертається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 24.01.2019.

Суддя: В. В. Овдієнко