САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/2881/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Ажмяковій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном,

за участі: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника позивачів ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6, -

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2018 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4, третя особа: КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності на житло виданим 09.01.2007 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.04.2007 року за №14158745. Одночасно з набуттям права власності на квартиру позивачі набули право власності на допоміжні приміщення будинку, зокрема і сходові клітини. В січні 2017 року відповідачем було самовільно захоплено частину сходової клітини між 2 та 3 поверхом підїзду, яка є місцем загального користування та допоміжним приміщенням будинку. Вказану частину сходової клітини незаконно переобладнано в підсобне приміщення, встановлено цегляну перегородку із вбудованими вхідними дверима оснащеними замком, чим позбавлено права позивачів на користування частиною спільної сходової клітини. Зазначене будівництво відповідач здійснив без належних дозволів та без належно затвердженого проекту. При цьому будь-яких дозволів від позивачів та інших власників квартир в житловому будинку відповідач не отримував. Факт відсутності у відповідача дозвільно-проектної документації підтверджується відповіддю Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради від 11.12.2017 року та відповіддю Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 21.12.2017 року. На момент будівництва балансоутримувач згоди відповідачу щодо будівництва підсобного приміщення також не надавав. А навпаки, 20.01.2017 року та 14.02.2017 року направляв приписи про необхідність проведення демонтажу спірної перегородки з підстав порушення вимог пожежної безпеки. Проте, відповідач зазначені приписи проігнорував, демонтаж не виконав. 26.04.2017 року відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 18.02.2004 року №18/15 «Про повноваження районних в місті рад», органом місцевого самоврядування було складено Протокол виїзної наради з питання незаконного облаштування перегородки на площадці сходів між 2 та 3 поверхами по вул. Немировича-Данченка №4 мешканцем квартири № 113. За підписами начальника відділу соціально-економічного розвитку, надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Самарської районної у місті ради ОСОБА_7 та інженером ПТО КП «Житлове господарство» Самарського району» Дніпровської міської ради ОСОБА_8 Зі змісту протоколу прямо вбачається, що комісією встановлено факт незаконного облаштування спірної перегородки та отриманий відповідачем припис про демонтаж не виконаний. За таких обставин, прийнято рішення щодо винесення питання незаконного облаштування перегородки відповідачем на розгляд адміністративної комісії. Добровільно усунути порушення відповідач відмовляється, у звязку з чим позивачі просять суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачам сходовою клітиною загального користування шляхом здійснення за власний рахунок демонтажу цегляної перегородки з металевими дверима, встановленої на сходовій клітині загального користування між 2 та 3 поверхами у підїзді № 4 житлового будинку №40 по вул. Немировича-Данченка у м. Дніпро, а також судові витрати по справі.

11.06.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження на 04.07.2018 року на 13.00 год. (а.с.52).

Представник позивачів в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити на підстав обставин, викладених у позовній заяві.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що суду не було надано доказів того, що права позивача порушені саме відповідачем ОСОБА_4, оскільки не доведено, що саме вона встановлювала перегородку.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про право власності на житло виданим 09.01.2007 року Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.04.2007 року за №14158745 (а.с. а.с. 26, 27)

Одночасно з набуттям права власності на квартиру позивачі набули право власності на допоміжні приміщення будинку, зокрема і сходові клітини.

В січні 2017 року ними було виявлене самовільне захоплення частини сходової клітини між 2 та 3 поверхом підїзду, яка є місцем загального користування та допоміжним приміщенням будинку. Вказану частину сходової клітини незаконно переобладнано в підсобне приміщення, встановлено цегляну перегородку із вбудованими вхідними дверима оснащеними замком, чим позбавлено права позивачів на користування частиною спільної сходової клітини. Зазначене будівництво здійснено без належних дозволів та без належно затвердженого проекту.

На момент будівництва балансоутримувач згоди щодо будівництва підсобного приміщення не надавав. 20.01.2017 року та 14.02.2017 року направляв приписи про необхідність проведення демонтажу спірної перегородки з підстав порушення вимог пожежної безпеки. (а.с. 9)

26.04.2017 року відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 18.02.2004 року № 18/15 «Про повноваження районних в місті рад», органом місцевого самоврядування було складено Протокол виїзної наради з питання незаконного облаштування перегородки на площадці сходів між 2 та 3 поверхами по вул. Немировича-Данченка №40 мешканцем квартири №113 (а.с.10).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що знайомий з позивачами, йому відомо, що перегородку на поверсі збудував син відповідача, перегородка незаконна та заважає всьому підїзду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що знайомий з позивачами, він бачив як чоловік будував перегородку, на його питання чи є дозвіл, чіткої відповіді не отримав, після чого викликали поліцію, та почали писати колективні звернення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що в підїзді стоїть незаконна перегородка, будівництвом займався чоловік, що мешкає у квартирі №113.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що незаконно збудовану перегородку будували мешканці квартири №113, в якій проживають чоловік із жінкою, на перегородці не вказано кому вона належить, він особисто не бачив, щоб відповідач ОСОБА_4 будувала перегородку.

Позивачі посилається на ті обставини, що відповідачем ОСОБА_4 у звязку з незаконним переобладнанням частини сходової клітини в підсобне приміщення порушено їх права як власників багатоповерхового житлового будинку.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо того, що саме відповідачем ОСОБА_4 було здійснено будівництво спірної перегородки, оскільки, як підтвердили позивачі та свідки в судовому засіданні, ОСОБА_4 вони ніколи не бачили, а в квартирі №113 проживає її син - особа, до якої позов не предявлено.

ОСОБА_2 того, з наданої копії паспорту вбачається, що відповідач ОСОБА_4 з 2008 року зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 70), будь яких доказів, того, що незаконно зведена перегородка належить їй, позивачами в судовому засіданні надано не було, у звязку з чим суд не може визнати її належним відповідачем, а так і покласти обовязок демонтувати вищезазначену перегородку.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 223, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, іпн.), ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, іпн.) та ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, іпн.) до ОСОБА_4 (АДРЕСА_3, іпн.), третя особа Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради (м. Дніпро, вул. Агнії Барто, 19, ) про усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 січня 2019 року.

Суддя О.П.Румянцев