Справа № 405/8802/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев'янко А.В.

за участю боржника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_1,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року до суду з супровідним листом Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області надійшло клопотання ОСОБА_2, яка проживає в Республіці Білорусь, АДРЕСА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Клопотання обґрунтоване тим, що рішенням суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25% всіх видів заробітку та (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення з 28.02.2018 року та до повноліття дитини.

У зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_2 просить визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України вищевказаного рішення суду.

18.12.2018 року на адресу ОСОБА_1 було направлено письмове повідомлення про надходження вказаного клопотання та надано місячний строк для подачі можливих заперечень.

03.01.2019 року за вх. № 140 до суду від ОСОБА_1 надійшли заперечення на клопотання, в яких він зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки, але вказує, що стягнення аліментів повинно бути оформлено згідно вимог чинного законодавства та згідно «Інструкції про виконання в Україні Конвенції про стягнення аліментів за кордоном», а саме з вимогами додатку 2 Інструкції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.01.2019 року клопотання призначене до судового розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 не заперечив.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали клопотання, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року, яке набрало законної сили 13.03.2018 року, стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця України, Кіровоградської області, Устинівського району, с. Степанівка, громадянина України на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25% всіх видів заробітку та (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення з 28.02.2018 року та до повноліття дитини (а.м.4).

Згідно зі ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Питання надання правової допомоги між Республікою Білорусь і Україною врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яка була підписана від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року, та ратифікована Законом України від 10 листопада 1994 року.

У відповідності до ст. 54 Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Судом встановлено, що рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року набрало законної сили 13.03.2018 року, рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини не виконувалося на території Республіки Білорусь, що підтверджується довідкою складеною суддею суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь (а.м. 5).

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 466 ЦПК України. Будь-яких недоліків щодо форми та змісту клопотання судом не встановлено. Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні, та порядок подання такого клопотання дотримані.

Підстав для відмови в задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, передбачені ст. 468 ЦПК України, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року, у звязку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-261, 462, 467 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення суду Фрунзенського району м. Мінська Республіки Білорусь від 28.02.2018 року в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця України, Кіровоградської області, Устинівського району, с. Степанівка, громадянина України, (місце проживання: 25006, Україна, АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_2 виданий Фрунзенським РУВД м. Мінськ 13.12.2013 року, особистий номер 4050587А071РВ9) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25% всіх видів заробітку та (або) іншого доходу щомісячно, але не менше 50% бюджету прожиткового мінімуму в середньому на душу населення з 28.02.2018 року та до повноліття дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 15.02.2019 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний