Справа № 137/1958/18
Провадження № 22-ц/801/319/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2019 рокуСправа № 137/1958/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С.К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Богацької О.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - Громадська сільська рада Літинського району Вінницької області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вінницького апеляційного суду цивільну справу № 137/1958/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Желіховського В.М.,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області про видачу земельного та майнового паїв.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 залишено без руху та надано позивачеві строк до 10 грудня 2018 року для усунення недоліків поданої заяви, оскільки ним у порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не чітко викладено позовні вимоги та не зазначено конкретної вимоги до відповідача.

На виконання вимог ухвали ОСОБА_3 подав заяву, в якій уточнюючи позовні вимоги, просив суд зобов?язати Громадську сільську раду Літинського району Вінницької області виправити помилку колишніх керівників Громадської сільської ради щодо невключення його до списку осіб, які мають право на отримання паю як особи з інвалідністю першої групи з дитинства, внаслідок поранення під час Великої Вітчизняної війни.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Постановляючи цю ухвалу, суд виходив із того, що позивачем у встановлений судом строк не усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Літинського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2018 року та не конкретизовано позовні вимоги до відповідача, а також з наявності судового рішення, яке набрало законної сили між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погодившись із цією ухвалою і вважаючи її незаконною, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати і постановити нову ухвалу про відкриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали належним чином не перевірив тотожність підстав заявлених вимог у даному позові та позовних вимог у цивільній справі № 137/375/14-ц, а саме не звернув уваги на те, що при вирішенні попередньої справи позивачеві було відмовлено у видачі майнового та земельного паїв як працівникові радгоспу, тоді як підставою нового позову є невключення позивача до списку осіб, які мають право на отримання паю як особи з інвалідністю першої групи з дитинства, внаслідок поранення під час Великої Вітчизняної війни.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача впродовж встановленого апеляційним судом строку не надійшов.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 175, 177 ЦПК України визначені основні вимоги щодо форми і змісту позовної заяви, подання копій позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір та не подано додатків до позовної заяви, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, як на підставу для відмови у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції посилався зокрема на те, що позивачем у встановлений судом строк не усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі Літинського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2018 року, а саме не конкретизовано позовні вимоги до відповідача.

Проте, такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права, оскільки неусунення недоліків поданої позовної заяви, зазначених в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху, є самостійною підставою для повернення позовної заяви позивачеві у розумінні ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Статтею 186 ЦПК України визначено підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 186 цієї статті суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Крім того, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції посилався на те, що рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 жовтня 2015 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 до Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області, Літинської районної державної адміністрації про захист права на земельну частку (пай) та майновий пай відмовлено.

При вирішенні питання про відмову у відкриті провадження у справі необхідно враховувати, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб для вирішення спору.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд виходив з тотожності підстав заявлених вимог у даному позові та позовних вимог у цивільній справі № 137/375/14-ц, однак такий висновок суду не підтверджений матеріалами справи, оскільки в матеріалах справи відсутня копія рішення суду у справі № 137/375/14-ц, що унеможливлює перевірку дотримання судом вимог п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, а посилання суду на те, що позивач зазначав, що раніше звертався до суду з аналогічними позовними вимогами не є достатнім для прийняття рішення про відмову у відкритті провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже, наведені норми дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 10 грудня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий Підпис С.К. Медвецький

Судді: Підпис С.Г. Копаничук

Підпис В.В. Оніщук

Згідно з оригіналом

Головуючий С.К. Медвецький