Дата документу 10.04.2019 Справа № 320/103/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 320/103/19Головуючий у 1-й інстанції Калугіна І.О.
Пр. № 22-ц/807/1429/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Бєлової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 січня 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі - Банк), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, Мелітопольський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.в.м.с. 3-7), в якому просив:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за р.№15042, вчинений Чуловським В.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на предмет іпотеки, житловий будинок, загальною площею 194,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 796 кв. м, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення обслуговування жилого будинку, знаходиться за адресою: Семенівська с/рада, АДРЕСА_1, які є власністю ОСОБА_2;

- зупинити стягнення на підставі виконавчого напису за р.№15042, що вчинений Чуловським В.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на предмет іпотеки, жилий будинок, загальною площею 194,4 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 796 кв. , кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення обслуговування жилого будинку, знаходиться за адресою: Семенівська с/рада, АДРЕСА_1, що знаходиться на виконанні у Мелітопольському міському відділі ДВС ГТУЮ у Запорізькій області (ДВ Садомова Н.В.)

Одночасно із позовом було подано заяву про забезпечення позову (а.в.м.с. 8-9) шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису за р.№15042, що вчинений Чуловським В.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на предмет іпотеки, жилий будинок, загальною площею 194,4 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 796 кв. м, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення обслуговування жилого будинку, знаходиться за адресою: Семенівська с/рада, АДРЕСА_1, що знаходиться на виконанні у Мелітопольському міському відділі ДВС ГТУЮ у Запорізькій області (ДВ Садомова Н.В.), оскільки ним оспорюється законність вказаного виконавчого напису нотаріуса.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 січня 2019 року (а.в.м.с. 13) заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цій справі задоволено.

Зупинено стягнення на підставі документу, яким є виконавчий напис, вчинений 25 липня 2017 року Чуловським В.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№ 15042, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: жилий будинок, загальною площею 194,4 кв. м, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку, загальною площею 796 кв. м, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення обслуговування жилого будинку, знаходиться за адресою: Семенівська с/рада, АДРЕСА_1, що знаходиться на виконанні у Мелітопольському міському відділі ДВС ГТУЮ у Запорізькій області (провадження ВП 55476172).

Всі учасники цієї справи із вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції погодились, останню в апеляційному порядку не оскаржували, окрім Банку.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.в.м.с. 14-18) просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні заяви про забезпечене позову, судові витрати покласти на позивача.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.в.м.с. 26).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.в.м.с. 33), справу призначено до апеляційного розгляду (а.в.м.с. 35).

Учасники цієї справи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судове засідання 10 квітня 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.в.м.с. 43, 45-47) всі учасники цієї справи не з'явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Позивач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6 подав апеляційному суду заяву (а.в.м. 48-50), в якій просив розглядати дану справу апеляційним судом в його відсутність.

Інші учасники цієї справи, що не з'явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив заяву позивача задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову позивача у цій справі у вищезазначений спосіб, керувався ст. ст. 149, 150, 153, 154, 247, 260 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису за р.№15042, що вчинений Чуловським Володимиром Анатолійовичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, таким, що не підлягає виконанню (а.в.м.с. 3-7).

Згідно долучених доказів вбачається, що виконавцем проводяться заходи, спрямовані на реалізацію майна боржника, на яке звернуто стягнення за оскаржуваним написом (а.в.м.с. 22-24).

Враховуючи викладене, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, що між сторонами виник спір, з'ясувавши обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, судом першої інстанції було правильно встановлено, що існує реальна загроза ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тому суд першої інстанції правильно задовольнив заяву позивача про забезпечення його позову у цій справі у вищезазначений спосіб.

Крім того, у відповідності до ст. 153 ч. 7 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно із ст. 154 ч. 3 ЦПК України суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відсутні підстави для застосування зустрічного зобов'язання у відповідності до ст. 154 ЦПК України, з урахуванням природи спірних відносин, що виникли між сторонами, способу забезпечення позову, наявності зареєстрованого у позивача місця проживання та відсутності у суду даних про вчинення позивачем дій щодо зловживання наділеними процесуальними правами та дій спрямованих на відчуження належного майна або інших дій, які можуть свідчити про наміри позивача утруднити або унеможливити виконання виконавчого напису нотаріуса у випадку відмови у задоволенні позовних вимог.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції у цій справі, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги відповідача Банку не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, є безпідставними, не ґрунтуються на законі та належних, допустимих доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Предметом виконання в даному випадку є не судове рішення, а виконавчий напис нотаріуса, який є предметом судового оскарження у цій справі, і для такого випадку прямо в ЦПК України у ст. 150 ч. 1 п. 6 передбачено окремий захід забезпечення, як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Тому, безпідставними у даному випадку є посилання Банку на постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», за змістом якого забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вжиті лише на час розгляду цієї справи судом у цій справі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими у цій справі вищезазначеними позовними вимогами позивача ОСОБА_2 та не порушують прав Банку, не є втручанням в господарську діяльність останнього.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги Банку.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Однак, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України у цій справі відсутні, та зокрема Банком апеляційному суду не надані.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, встановлено, що Банком при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (а.в.м.с 31).

Однак, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови Банку, як відповідачу, у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію за рахунок позивача ОСОБА_2 будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї скарги апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 12,141, 367-368, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 січня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 12.04.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.