Справа № 463/2763/18 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-з/811/115/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
УХВАЛА

11 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Копняк С.М., розглянувши питання про відвід судді Цяцяка Романа Павловича від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 27 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського комунального підприємства «Господар» про спростування недостовірної інформації, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

05 квітня 2019 року у судовому засіданні ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді Цяцяка Р. П. від розгляду справи, з тих підстав, що дії судді Цяцяка Р. П. при розгляді справи № 461/3172/16-ц за його апеляційною скаргою на рішення Галицького районного суду міста Львова від 11 травня 2017 року, який проведено без повідомлення сторін у справі та заслуховування їх думки щодо законності оскаржуваного судового рішення, викликають у нього сумніви в об'єктивності та неупередженості судді Цяцяка Р. П. у розгляді даної справи.

У заяві про відвід ОСОБА_2 зазначив, що суддя Цяцяк Р. П. позбавив його права на доступ до правосуддя та права на справедливий, неупереджений розгляд справи, прийнявши завідомо неправосудне рішення у справі № 461/3172/16-ц.

Такі дії судді Цяцяка Р.П. свідчать про порушення ним норм процесуального законодавства, суперечать практиці Європейського суду з прав людини та викликають у нього недовіру до судді Цяцяка Р. П. у розгляді даної справи.

Вважає, що відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, суддя підлягає відводу за наявності в учасника навіть припущення, що такий в силу певних чинників не може зберегти безсторонність.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року визнано необґрунтованимзаявлений судді Цяцяку Роману Павловичу відвід, оскільки обставини, викладені в заяві ОСОБА_2 про відвід судді Цяцяка Р. П., свідчать лише про його незгоду з судовим рішенням, постановленим суддею.

Колегією суддів відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України провадження у справі зупинено для вирішення іншим суддею заявленого відводу в порядку, передбаченому цією нормою.

11 квітня 2019 року справу для вирішення питання про відвід передано судді Копняк С.М.

Перевіривши доводи заяви про відвід судді Цяцяку Роману Павловичу приходжу до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Доводи заяви ОСОБА_2 про відвід судді Цяцяка Р.П. не вказують на передбачені законом підстави за яких він не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) та не підтверджують про необ'єктивність чи упередження судді Цяцяка Р.П. при розгляді справи.

Покликання заявника на те, що, на його думку, суддя Цяцяк Р.П. при розгляді справи № 461/3172/16-ц за його апеляційною скаргою на рішення Галицького районного суду міста Львова від 11 травня 2017 року, який проведено без повідомлення сторін у справі та заслуховування їх думки щодо законності оскаржуваного судового рішення, викликали у нього сумніви в об'єктивності та неупередженості судді Цяцяка Р. П. у розгляді даної справи, на те, що суддя Цяцяк Р. П. позбавив його права на доступ до правосуддя та права на справедливий, неупереджений розгляд справи, прийнявши завідомо неправосудне рішення у справі № 461/3172/16-ц, не свідчить про існування об'єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або його об'єктивності, а зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями судді у іншій справі і припущень, які не вказують на необ'єктивність чи упередженість судді при розгляді даної справи. Крім цього, за змістом ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Жодних інших обставин, які б викликали сумнів в об'єктивності чи неупередженості судді при розгляді справи заявником не наведено.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями.

За суб'єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або небезсторонність у даній справі.

За об'єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див, серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп.27,28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства») (Pullar v.United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У контексті об'єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (п. п. 49, 50, 52 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі Білуха проти України).

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що об'єктивно обгрунтованих даних про те, що суддя Цяцяк Р.П. виявляє упередженість або небезсторонність відносно ОСОБА_2 у заяві про відвід не зазначено і таких матеріали справи не містять.

З огляду на наведені вище норми процесуального закону та обставини, що викладені в заяві про відвід, про які йшлося та, які слід вважати такими, що не дають підстав для задоволення заяви про відвід, приходжу до висновку, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 33, 36, 40, 41 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Цяцяка Р.П. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Копняк С.М.