Житомирський апеляційний суд
Категорія 52 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в м. Житомирі цивільну справу №295/6522/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування Житомирської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 березня 2019 року, постановлену під головуванням судді Перекупки І.Г.,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути із відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначила, що відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обовязків щодо виховання та утримання своєї дитини й з врахуванням інтересів сина вона змушена звернулась до суду з даним позовом.

Під час розгляду справи представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_3

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 13 березня 2019 року клопотання представника відповідача задоволено.

Зупинено провадження у справі до вирішення питання по справі №296/1527/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа- орган опіки та піклування Житомирської міської ради, про виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, зазначає, що в провадженні Корольовського районного суду м. Житомира дійсно перебувала справа №296/1527/19, проте вона жодним чином не стосується позовних вимог ОСОБА_2 щодо оспорювання батьківства. Зміст витягу з офіційного веб-сайту «Судова влада» свідчить про те, що розгляд справи №296/1527/19 здійснювався в порядку кримінального судочинства, а інформація щодо учасників справи заборонена для оприлюднення згідно з п.4 ч.1 ст.7 Закону України « Про доступ до судових рішень».

Також ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_2 подав до Корольовського районного суду м. Житомира позовну заяву про оспорювання батьківства відносно сина ОСОБА_3, проте провадження у даній справі досі не відкрито.

Таким чином, суд першої інстанції помилково застосував положення п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, якою передбачена можливість зупинення провадження у справі до вирішення іншої, яка перебуває на розгляді суду.

Суд не врахував ту обставину, що, окрім вимоги про позбавлення батьківських прав, вона у своїй позовній заяві також просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина, й цивільним процесуальним законодавством заборонено зупиняти провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що провадження у справі за його позовом про оспорювання батьківства відкрито, справа призначена до судового розгляду.

Окрім того в судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечувала проти задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства,- до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини ( факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу,- до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що Корольовським районним судом м. Житомира розглядається цивільна справа №296/1527/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства, без вирішення якої обєктивно неможливо вирішити спір щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Проте, такий висновок є помилковим, оскільки поза увагою суду залишилась та обставина, що справа №296/1527/19 розглянута Корольовським районним судом м. Житомира 19 лютого 2019 року. Розгляд справи відбувся в порядку кримінального судочинства. Вказані обставини підтверджуються інформацією із веб-сайту «Судова влада».

Обгрунтовуючи необхідність зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, представник відповідача надав суду копію позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження ОСОБА_3

Зазначена позовна заява була зареєстрована в канцелярії Корольовського районного суду м. Житомира 6 березня 2019 року. Однак, інформація щодо відкриття провадження у даній справі, відсутня.

Окрім того, ч.2 ст.252 ЦПК України, зокрема, передбачено, що не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство.

В даному випадку ОСОБА_1 одночасно з предявленням позову про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, також просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Відтак, зупинивши провадження у справі, суд припустився порушень вимог ч.2 ст.252 ЦПК України.

Окрім того, ухвала не містить жодних обгрунтованих мотивів, на підставі яких суд прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що спірні правовідносини стосуються прав та інтересів неповнолітньої дитини, й вирішення цього спору має відбутися у розумні строки.

Задоволення клопотання відповідача призведе до порушення розумних строків розгляду справи, адже одним із елементів права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є право на розумний строк розгляду справи.

Значення критерію «розумний строк» полягає у тому, щоб гарантувати ухвалення судового рішення протягом розумного строку, встановлюючи при цьому межу стану невизначеності, у якому перебуває та чи інша особа у звязку з її положенням під час судового розгляду, що є важливим як для самої особи, так і з точки зору поняття «юридична визначеність».

Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 13 березня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча: Судді: