Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2019 Справа №607/9476/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого В.М. Братасюка

за участі секретаря судового засідання О.І. Созанської позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Гусятинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей Гусятинської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що під час шлюбу у них з відповідачем народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Надалі 10 березня 2016 року їх шлюб було розірвано і дитина залишилася проживати з матір'ю. За рішенням суду, з 07 квітня 2016 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина, однак з того часу відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню та вихованню сина, не надає матеріальної допомоги, не цікавиться станом його здоров'я, фізичним розвитком, не проявляє батьківських почуттів, піклування та турботи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовну заяву підтримали з підстав викладених у ній, та просять суд позовні вимоги задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав повністю та не заперечує, щодо їх задоволення.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Гусятинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подано суду письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, який розірвано 10 березня 2016 року рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області.

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 18 липня 2013 року, актовий запис №1599.

Син залишився проживати із матір'ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, утримується та виховується нею.

Згідно висновку органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації Тернопільської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст.154 Сімейного кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини.

Відповідно до ст. 165, п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Мати, батько можуть бути позбавленні батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 6 ч.1 ст.3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди є актом свідомої поведінки, коли особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пленум Верховного Суду України в Постанові №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та про поновлення батьківських прав», наголошує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 протягом тривалого часу свідомо нехтує свої батьківські обов'язки щодо виховання дитини.

При цьому жодних перешкод відповідачу у вихованні та спілкування з дитиною позивач не чинить.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина, у зв'язку з чим, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, необхідність умов для його нормального виховання та розвитку, вважає, що ОСОБА_3 слід позбавити батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 223, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, ст. 154, п.2 ч.1 ст. 164, ст.165 Сімейного Кодексу України, суд ,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських права стосовно дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704, 80 гривень сплаченого при зверненні до суду судового збору.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ід.код НОМЕР_1

Відповідач ОСОБА_3 АДРЕСА_2, ід.номер НОМЕР_2.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк