Cправа № 563/1818/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.04.2019 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Опришка П.З.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Корець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання спільних дітей, які проживають разом з ним.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 2003 року, проте шлюб не склався і 19 грудня 2016 року рішенням Корецького районного суду Рівненської області шлюб між сторонами було розірвано. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_4 та дочку - Вікторію, які проживають з ним та знаходяться на повному його утриманні. Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2017 року із відповідача було стягнуто на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 850 грн. щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що ОСОБА_3 ухиляється від сплати, визначених судом, аліментів повністю. У зв'язку із змінами у законодавстві і збільшенням прожиткового мінімуму необхідного для нормального функціонування організму людини та задоволення основних соціальних потреб особистості, просить збільшити розмір аліментів стягуваних із відповідача аліментів до 2 027 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття.

В судове засідання позивач не з'явився, проте подав cуду клопотання, в якому просить розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що 10 липня 2003 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено шлюб, проте шлюб не склався і рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 19 грудня 2016 року його було розірвано. Рішення набрало законної сили 30 грудня 2016 року.

Під час дії шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 народилося двоє дітей:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджує свідоцтво про народження 1-ЕГ № 126570 від 23.12.2003 року;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджує свідоцтво про народження 1-ГЮ № 096305 від 12.06.2009 року.

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області у справі № 563/825/17 від 03 жовтня 2017 року з ОСОБА_3 стягуються на користь позивача, аліменти на утримання спільних дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_6, у твердій грошовій сумі в розмірі по 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Частиною 1ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2019 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1626 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 грн.

За змістом положень ст.ст. 1, 2 Закону України «Про прожитковий мінімум», ст.ст. 1, 6 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (в редакції, чинній на час пред'явлення позову), прожитковий мінімум є базовим соціальним стандартом, який визначає рівень інших соціальних стандартів і соціальних гарантій, зокрема, у сфері доходів населення.

Отже, прожитковий мінімум на дітей з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів значно виріс, саме ч.2 ст. 182 СК України змінено Законом України № 2037-УІП, який набрав чинності 08 липня 2017 року. Визначено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, замість 30% як це було до того та на момент винесення попереднього рішення.

Згідно правового висновку, викладеного Верховним Судом 03.05.2018 року в справі № 581/638/17-ц, розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Прийняття Закону «Про внесення змін щодо мінімального розміру аліментів» спрямоване на посилення захисту права дитини на належне утримання, а тому є підставою для зміни розміру стягнутих з відповідача аліментів.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак раніше встановлений розмір аліментів є недостатнім для забезпечення дитини в повному обсязі на даний час, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню.

Суд, доходить висновку, що виходячи з рівності прав та обов'язків батьків, а також з того, що суб'єктивні права дітей на утримання їх матір'ю є порушеними, позивач зобов'язана утримувати своїх неповнолітніх дітей та разом із позивачем забезпечити їм рівень життя, необхідний та достатній для їх нормального розвитку.

Разом з тим, вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, суд виходить з того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, про те що відповідач спроможна сплачувати аліменти в розмірі, який він просить стягувати згідно позовних вимог. А тому, виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає позов задовольнити частково та збільшити розмір аліментів до 1 400 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Стягнення з відповідача на користь позивача щомісячних аліментів на дітей у такому розмірі є обґрунтованим в нинішніх умовах проживання, з урахуванням віку неповнолітніх дітей та їх потреб, відповідає засадам розумності і справедливості та не є таким, що створює відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 № 3 про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10,12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Збільшити розмір аліментів, що визначений рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2017 року та стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації якої АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації якого АДРЕСА_2 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 400 (одна тисяча чотириста) грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Корецьким районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Опришко П.З.