Справа № 323/1554/18
Провадження № 2/323/64/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2019 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді -ОСОБА_1,
при секретарі - за участі: представника позивача представника відповідача відповідача -ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів у розмірі 300000,00 грн., в обґрунтування якого зазначив, що 07.11.2008 року відповідач підписала заяву, посвідчену нотаріусом, в якій вказала, що отримала від позивача 300000,00 грн. В цій же заяві відповідач вказала про свій обовязок продати позивачу земельну ділянку площею 5,4464 га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області після зняття мораторію на продаж земель сільськогосподарського призначення. У випадку відмови від укладення договору відчуження відповідач зобовязався повернути кошти в сумі 300000,00 грн. за першою вимогою. Після підписання вищезазначеної заяви, вказана земельна ділянка була надана позивачу в оренду. У 2016 році відповідач подала позовну заяву, в якій просила серед іншого визнати недійсним договір оренди вищезазначеної земельної ділянки. Подавши такий позов відповідач фактично відмовилася від виконання своєї заяви від 07.11.2008 року про продаж вищезазначеної земельної ділянки. На вимогу повернути отримані кошти відповідач не реагує, гроші не повертає. Посилаючись на статті 629, 635, 657, 546, 570 Цивільного кодексу України, вважаючи дану грошову суму авансом, позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 300000,00 грн. та понесені ним судові витрати.

Ухвалою суду від 12.06.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

03.07.2018 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на наступне. Грошові кошти в розмірі 300000,00 грн. позивач їй не надавав. У 2007 році між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки строком на 5 років. В 2008 році відповідач опинилася у скрутному матеріальному становищі, у звязку із чим звернулася до позивача з проханням видати наперед належну їй за договором орендну плату. На її прохання ОСОБА_6 відповів згодою. Коли відповідач прийшла за обіцяною їй сумую орендної плати, їй повідомили що їй в обмін на грошові кошти потрібно скласти на імя ОСОБА_6 чи то розписку, чи то довіреність. Позивач та його робітники запевнили, що вказані документи не будуть мати для неї жодних негативних наслідків. Після цього відповідача відвезли до Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області, де державний нотаріус надала відповідачу вже готові документи, нічого не пояснюючи, лише вказала де поставити підпис. При цьому зі змістом документів відповідача ніхто не ознайомлював та в подальшому для цього їх не надали. На прохання відповідача ознайомитись зі змістом документів, які вона підписує, їй відповіли, що у звязку із обмеженістю в часті з документами її ніхто не буде знайомити. Лише після підписання зазначених документів відповідачу видали обіцяну суму грошей. Відповідач зазначає, що заява на яку посилається позивач, не є доказом у цій справі, в розумінні ст.ст.76-80 ЦПК України. Зазначає, що пропозиції укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки від позивача їй не надходило. У вимозі, на яку посилається позивач, є прохання повернути йому 300000,00 грн. Тому позивачем не доведено жодних правових підстав стягнення на його користь цих коштів. Крім того, нотаріусом вказано, що факти, викладені у заяві ним не перевірялися. Позивачем не доведено отримання відповідачем вказаної суми грошових коштів.

Ухвалою суду від 29.08.2018 року задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів, витребувано з Пологівської обєднаної ДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області інформацію про доходи позивача за період з 2003 року по 2008 рік включно.

Ухвалою суду від 11.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

13.11.2018 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій було змінено підстави позову.

Ухвалами суду від 13.11.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про повернення до стадії підготовчого судового засідання та у прийнятті уточненої позовної заяви.

В сьогоднішньому судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов, вказавши, що підписана відповідачем заява являється фактично підтвердженням отримання грошових коштів.

Відповідач заперечувала проти позову, вказавши, що в 2008 році вона отримала лише грошові кошти в сумі 15000,00 грн. Також надала пояснення, аналогічні тим, що зазначені у відзиві на позов.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених відзиві на позовну заяву. Крім цього зазначив, що інформація про отримані доходи позивача свідчить про те, що у позивача не могло бути грошових коштів в такому значному розмірі станом на 2008 рік.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне. Згідно до заяви від 07.11.2008 року, адресованої в компетентні органи, ОСОБА_5 зазначила, що вона отримала від ОСОБА_6 300000,00 грн. 07.11.2008 року. Цією заявою відповідач довела до відома всіх зацікавлених осіб про свій обовязок продати ОСОБА_6 земельну ділянку площею 5,4464 га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області після зняття мораторію на продаж земель сільськогосподарського призначення. У випадку відмови від укладення договору відчуження відповідач зобовязалася повернути кошти в сумі 300000,00 грн. за першою вимогою.

Зазначена заява посвідчена ОСОБА_7, нотаріусом Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області. Факти, зазначені в заяві нотаріусом не перевірялися.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами було досягнуто домовленості щодо укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 5,4464 га, розташованої на території Новоселівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області та відповідач власним підписом підтвердила отримання грошової суми в розмірі 300000,00 грн.

Згодом відповідач відмовилася від своїх обіцянок, подавши до позивача у 2016 році позовну заяву про розірвання договору оренди вищезазначеної земельної ділянки, яка була передана позивачу на підставі договору оренди.

Подавши такий позов, позивач розцінив його як фактичну відмову від продажу вищезазначеної земельної ділянки, на вимогу про повернення коштів у розмірі 300000 грн. відповідач ніяк не відреагувала, коштів не повернула.

Тобто, з матеріалів справи фактично вбачається, що відповідно до вищезазначеної заяви сторони бажають укласти в майбутньому договір купівлі-продажу земельної ділянки.

З представленої заяви від 07.11.2008 року вбачається, що грошові кошти в розмірі 300000 грн. були передані позивачем відповідачу як аванс в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.cт. 639, 640 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст.ст. 629, 654 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту

Правовідносини з приводу купівлі-продажу регулюються Главою 54 ЦК України.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Вимоги щодо форми окремих договорів купівлі-продажу визначені законодавцем у ст. 657 ЦК України.

Відповідно до вказаної правової норми договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Оскільки договір купівлі-продажу, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі не укладено, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума в розмірі 300000 грн. є авансом, який підлягає поверненню у зв'язку із не укладенням договору купівлі-продажу незалежно від того, з чиєї вини він не був укладений.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-176цс12.

Посилання відповідача, що вона не отримувала грошових коштів в розмірі 300000,00 грн. не беруться судом до уваги, оскільки в судовому засіданні вона спочатку заперечувала, що підпис на заяві належить їй, а після розяснення судом права заявити клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи спірної заяви, вона відмовилася заявляти таке клопотання та вказала, що найвірогідніше цю заяву вона підписала у нотаріуса не читаючи.

Таким чином позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 300 000,00 гривень та витрати на судовий збір в розмірі 3000,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 25.01.2019 року.

Суддя О.П. Гуцал