Справа № 536/2058/18
03 квітня 2019 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Колотієвського О.О.
за участю секретаря Коваль В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
У грудні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги позивач мотивував тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.11.2014 року.
У квартирі, крім неї, зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З 2009 року відповідач ОСОБА_2 в квартирі не проживає, особистих речей немає, не вносить плату за житлово-комунальні послуги, в зв'язку з чим вона вимушена нести додаткові витрати на утримання квартири, добровільно знятись з реєстрації не бажає.
На даний час своїми діями відповідач перешкоджає їй у повній мірі реалізувати свої права, а саме, не має можливості отримати субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.
На підставі викладеного, позивач просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.
Представник позивача Михайлюк К.А. підтримав позов та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті. Заяви про розгляд справи за її присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 280 ЦПК України).
Суд, враховуючи доводи представника позивача адвоката Михайлюка К.А., всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу, посвідчений 11 листопада 2004 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Сапко О.Б. та зареєстрований в реєстрі за № 2988, Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий 25.01.2005 року Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації за номером 6312732).
Відповідно до довідки Виконавчого комітету Новознам'янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за №375-03 від 03.12.2018 року до складу сім'ї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 входять дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно акту підтвердження факту не проживання за адресою реєстрації від 10.12.2018 року, складеного депутатом Новознам'янської сільської ради Кременчуцького району Орел М.С. в присутності свідків ОСОБА_8, встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована, але фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2009 року.
Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає. Такими діями вона порушує право позивача щодо користування та розпорядження належним йому майном.
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні
Згідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.
Керуючись Протоколом до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 ст. 1 про захист власності - кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Стаття 72 ЖК України встановлює, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач за місцем реєстрації фактично не проживає з 2009 року, обов'язків щодо утримання житла не виконує, наміру проживати у вищевказаному помешканні не виявила.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 41 Конституції України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 287, 352 ЦПК України
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О. О. Колотієвський