Дата документу 09.07.2019 Справа № 333/7193/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН № 333/7193/16 Головуючий у 1 інстанції Варнавська Л.О.
Провадження № 22ц/807/1745/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.

при секретарі: Камаловій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2017 року по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ПАТ СК «Арсенал Страхування» до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 18 липня 2015 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено поліс обов`язкового страхування наземного транспортного засобу №АЕ/4937751, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодовує шкоду, яка була завдана в результаті страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки «Daewoo-FSO Lanos TF69Y», держномер НОМЕР_1 , внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність страхувальника, або особи, яка на законних підставах має право керування.

04 січня 2016 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo» на вул. Панфілівців в м. Запоріжжя, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, не витримав безпечну швидкість руху, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль Mazda, д/н НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3 .

Згідно постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2016 року по справі №333/2025/16-п та постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2016 року по справі №333/367/16-п, вказана ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України водієм «Daewoo» ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП автомобілю марки Mazda, д/н НОМЕР_2 були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток. Відповідно до авто товарознавчого дослідження № 22/02 від 03.02.2016 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 24927,76 грн.

Пошкодження автомобіля Mazda, д/н НОМЕР_2 визнано позивачем страховим випадком, при якому настає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування, тому на виконання полісу позивачем було виплачено страхове відшкодування в сумі 23927,76 грн. (за вирахуванням суми франшизи).

Зазначало, що відповідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ СК «Арсенал Страхування» набуває право регресної вимоги до Відповідача.

З урахуванням вищезазначеного, оскільки ОСОБА_1 не було виконано зобов`язань, покладених на нього діючим законодавством країни, ПрАТ СК «Арсенал Страхування» просило суд стягнути з ОСОБА_1 кошти у розмірі 23927,76 грн. - відшкодування збитків.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2017 року позов ПАТ СК «Арсенал страхування» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ СК «Арсенал Страхування» страхове відшкодування в сумі 23927,76 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2017 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, прийняв для визначення розміру авто товарознавче дослідження №22/02 від 03.02.2016 року, за яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу складає 24927,76 грн., проте експерт не був попереджений про кримінальну відповідальність. Вважає, що зазначена вартість відновлювального ремонту є завищеною та не відповідає дійсності. В основу рішення покладено лише дослідження авто товарознавця, але доказів фактичного ремонту суду не надано. Не надано також доказів реальної заміни деталей перелік яких встановлений дослідженнями.

ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надало суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено поліс обов`язкового страхування наземного транспортного засобу №АЕ/4937751 (а.с. 4).

Відповідно до вищезазначеного полісу ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодовує шкоду, яка була завдана в результаті страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки «Daewoo-FSO Lanos TF69Y», держномер НОМЕР_1 , внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність страхувальника, або особи, яка на законних підставах має право керування.

04 січня 2016 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo» на вул.. Панфілівців в м. Запоріжжя, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, не витримав безпечну швидкість руху, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль Mazda, д/н НОМЕР_2 , водій ОСОБА_3

05 січня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до страхової компанії з заявою про настання страхової події (а.с. 23).

17 травня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до страхової компанії з заявою щодо напрямку виплати страхового відшкодування (а.с. 24).

Згідно постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.05.2016 року по справі №333/2025/16-п та постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2016 року по справі №333/367/16-п, вказана ДТП сталася внаслідок порушення ПДР України водієм «Daewoo» ОСОБА_1 (а.с. 9,10).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до авто товарознавчого дослідження № 22/02 від 03.02.2016 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Mazda, д/н НОМЕР_2 складає 24927,76 грн. (а.с. 11-17).

Пошкодження автомобіля Mazda, д/н НОМЕР_2 визнано позивачем страховим випадком, при якому настає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування та 27.05.2016 р. виплачено страхове відшкодування в сумі 23927,76 грн. (за винятком франшизи) (а.с. 27).

Судом першої інстанції призначалась судова авто-товарознавча експертиза. Згідно повідомлення про неможливість проведення експертизи від 08.06.2017 р. №11-71), вказана експертиза не була проведена, оскільки відсутня можливість безпосередньо оглянути та дослідити автомобіль Mazda з метою виявлення наявних на ньому пошкоджень та визначити обсяг ремонтних робіт, запчастин і витратних матеріалів, необхідних для його відновлення, або вивчити з цією ж метою документацію щодо фактично проведених ремонтно-відновлювальних робіт та документацію про комплектацію, стан на момент ДТП та пробіг транспортного засобу, а наявні в матеріалах справи фотографії малоінформативні (з них неможливо встановити повний перелік, точну локалізацію та розміри пошкоджень), експерту не надано похідних даних, необхідних для проведення дорученої судової експертизи, що унеможливлює її проведення.

10 серпня 2016 року позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу про відшкодування майнової шкоди в розмірі 23927,76 грн. (а.с.28). Відповідач не отримав дану вимогу, не з`явився до поштового відділення за отриманням вказаної вимоги, що підтверджується відміткою на конверті «За закінченням терміну зберігання» (а.с.29).

Оцінивши встановлені по справі докази та обставини, суд обґрунтовано вважав заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1, 2 п.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено чіткий перелік випадків, в яких може звернутися страховик після виплати страхового відшкодування з позовом в порядку регресу до страхувальника або водія, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

За приписами ст.. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Так, відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Право зворотної вимоги (регресу) особи, яка відшкодувала шкоду до винної у завданні шкоди особи та способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, передбачено ст.ст.1191 ЦК України

Так, згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 22.1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст.27 ЗУ "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст.1194 ЦК України та позиції Верховного Суду України, зазначеній у постанові № 6-2878цс15 від 10.02.2016 р., до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завданою іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено ряд випадків, у яких страхова компанія, яка виплатила страхове відшкодування, набуває права регресної вимоги страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожню транспортну пригоду.

Відповідно до п. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика після виплати страхового відшкодування подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок експерта не є експертним дослідженням та те, що вартість відновлювального ремонту є завищеною є безпідставними та зводяться до переоцінки доказів по їх незгоді. Колегія суддів не бере до уваги доводи відповідача про неправильність вартості відновлювального ремонту, оскільки, вони не підтверджені належними та допустимими доказами.

До того ж, письмові докази, наданні позивачем, а саме висновок експерта, відповідачем не спростовані.

Крім цього недоречними є доводи апеляційної скарги ,щодо не повернення відповідачу пошкоджених запчастин,так як ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» не є власником будь-якого транспортного засобу і це питання не може входити до компетенції позивача по справі.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, суд правильно дійшов висновку що з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача по відшкодуванню сплаченого страхового відшкодування в межах фактично понесених витрат.

Тому, суд обґрунтовано дійшов висновку, що ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку щодо задоволення позову.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на вищезазначене, висновки суду першої інстанції відповідають встановленим у справі обставинам, є законними та обґрунтованими.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 серпня 2017 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 15 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: