РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2019 Провадження №2-о/425/190/19

Справа № 425/3049/19

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судових засідань - Окрошко О.О.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугінському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті, -

встановив:

02.09.2019 року до Рубіжанського міського суду Луганської області звернулась ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на такі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся - громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час смерті проживала у місті Первомайськ Луганської області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території України.

З метою реєстрації смерті баби заявник звернулась з відповідною заявою до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугінському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області, але отримала відмову у реєстрації факту смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті надано документ, який не відповідає встановленій формі документів відповідно до чинного законодавства України та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановити факт смерті баби заявнику необхідно для подальшої реєстрації цього факту та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, яке відповідає вимогам чинного законодавства України.

Просить встановити факт смерті громадянки України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Богатирьове Горшеченского району Курської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Первомайськ Луганської області.

Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 02.09.2019 вищевказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами окремого провадження.

У судове засідання заявник не з`явилась, надала суду заяву, в якій уточнила вимоги заяви про встановлення факту смерті та просила встановити факт смерті громадянки України - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки села Богатирьове Горшеченского району Курської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Первомайськ Луганської області. У прохальній частині заяви про встановлення факту смерті, просила справу розглянути без її участі.

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугінському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, письмові пояснення щодо заяви не надав.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться у справі дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З листа Голови Верховного Суду від 18.12.2017 року вбачається, що розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №27/0/38-14 від 02.09.2014 року, визначена територіальна підсудність цивільних справ, справ про адміністративне правопорушення, підсудних місцевим загальним судам, розташованих у районі проведення антитерористичної операції, адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним, апеляційним судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції. Зокрема територіальну підсудність Первомайського міського суду Луганської області було змінено та визначено Рубіжанському міському суду Луганської області. Територіальна підсудність судових справ судів, розташованих у районі проведення антитерористичної операції, яка була змінена та визначена відповідними розпорядженнями голів вищих спеціалізованих судів згідно з вимогами частини першої статті 1 Закону №1632-VII, не потребує перезатвердження Головою Верховного Суду.

У судовому засіданні встановлено, що заявник є онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 26.04.1957 року Первомайським РАЦС Ворошиловградської області ( а.с.-9); свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 26.06.1979 року Первомайським відділом РАЦС Ворошиловградської області ( а.с.-10); свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим повторно 23.05.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Первомайського міського управління юстиції у Луганській області ( а.с.11).

Згідно відмови Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугінському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області №1626/18.14-113 від 28.08.2019 року, заявнику відмовлено в реєстрації акту смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, який не відповідає встановленій формі документів відповідно до чинного законодавства України та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.16).

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VІІІ від 17.03.2015 визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно Постанови Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» № 252-VIII від 17.03.2015 року, до окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» тимчасово запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, належать райони або їх частини, міста, селища і села, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена додатком до цієї Постанови, що відповідає Мінському меморандуму від 19 вересня 2014 року.

Указом президента «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей», введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони про зміну формату широкомасштабної антитерористичної операції, яка була запроваджена у 2014 році.

Згідно наказу Верховного Головнокомандувача ЗСУ «Про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей» від 30 квітня 2018 року, розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях, відповідно до плану операції Об`єднаних сил».

Таким чином, місто Первомайськ розташоване на тимчасово окупованій території Луганської області.

Заявник надала суду лікарське свідоцтво про смерть №89 та довідку про причину смерті №89, видані 26.06.2019 року Первомайською міською багатопрофільною лікарнею ОРДЛО, з яких вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Первомайськ; причина смерті- хронічна судинна - мозкова недостатність, церебральний атеросклероз (а.с.14).

Одночасно заявник надала суду копію свідоцтва про смерть, видане 27.06.2019 року відділом запису актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Міністерства юстиції ОРДЛО, відповідно до якого, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Первомайськ (а.с. 15).

Крім того, заявник надала до заяви про встановлення факту смерті світлини, на яких відображено місто поховання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.- 17,18).

Факт, який просить встановити заявник, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для реєстрації смерті її баби.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, § 45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

Таким чином, суд дійшов висновку застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів смерті особи на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування).

В ході розгляду справи судом не встановлено будь-якого умисного порушення заявником, яка є громадянкою України, законодавства України та нормативних актів України після смерті її баби, в частині належного повідомлення компетентних органів про даний факт, його належного фіксування, реєстрації, тощо. Неможливість отримати у місті Первомайськ Луганської області необхідні документи для реєстрації факту смерті її баби, виникла в зв`язку розташування цього міста на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню та встановлює факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Первомайськ Луганської області.

Керуючись ст.ст. 263-265, 293-294, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугінському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту смерті- задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України - ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Богатирьове Горшеченского району Курської області, визнавши датою її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та місцем смерті - місто Первомайськ Луганської області.

Відповідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання.

Відповідно ч. 5 ст. 317 ЦПК України копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, або безпосередньо до Луганського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Лутугінському району та місту Сєвєродонецьк Головного територіального управління юстиції у Луганській області, місцезнаходження: 93400, Бульвар Дружби Народів, м. Сєвєродонецьк Луганської області, .

Суддя В.В. Москаленко