Справа № 204/8055/18
Провадження № 2/204/357/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Сорокіної А.С.

розглянувши у порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову і до закінчення донькою навчання. В обґрунтування позивачка зазначає, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 1999 року по 31 жовтня 2012 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. До набуття ОСОБА_3 повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання доньки в примусовому порядку, за рішенням суду. Після набуття донькою повноліття, а саме з 03 березня 2018 року, відповідач участі в утриманні доньки не приймає, матеріальну допомогу не надає, донька повністю знаходиться на утриманні позивачки. З 01 вересня 2018 року донька навчається в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» з періодом навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 роки, на очній (денній) формі навчання до здобуття ступені бакалавра. Зазначила, що позивачка є інвалідом 3-ї групи довічно, отримує маленьку пенсію, постійно потребує коштів на лікування, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду з позовом про подальше стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання. Відповідач працює охоронцем та має стабільний дохід, інших дітей відповідач не має, аліментів нікому не платить. Оскільки, коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, не вистачає, то позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

09 січня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги частково та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, у розмірі 1 163 грн. щомісячно, до закінчення донькою навчання. У відзиві зазначає, що до вищого навчального закладу його донька - ОСОБА_3 вступала, будучи повнолітньою та працездатною особою, не порадившись з відповідачем та не з'ясувавши чи зможе він допомагати їй матеріально. Він мешкає зі своїми батьками - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які є хворими літніми людьми, пенсіонерами за віком, які не мають іншого доходу, окрім пенсії, у зв'язку з чим батьки знаходяться на його частковому утриманні, він купує продукти та сплачує комунальні послуги. Позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку він не визнає, однак згоден оплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, яка складається з 50 % її навчання, що становить 663 грн. та 500 грн. на інші її потреби, тобто 1163 грн. щомісяця до закінчення донькою навчання.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24 квітня 1999 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4, виданим 24 квітня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 128 (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5, виданим 24 квітня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 249 (а.с. 9).

31 жовтня 2012 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6, виданим 31 жовтня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 157 (а.с. 8).

ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 - позивачкою по справі, що не заперечувалось відповідачем у відзиві на позовну заяву.

До повноліття ОСОБА_3 відповідач сплачував на користь позивача аліменти на утримання доньки згідно виконавчого листа № 2-2709, виданого 30.09.2003 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська.

У березні 2018 року ОСОБА_3 виповнилось 18 років, у зв'язку з чим стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки було припинено.

У зв'язку з цим, 02 листопада 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, зазначивши, що донька знаходиться на її утриманні, донька продовжує навчання, а відповідач не приймає участі у витратах на утримання доньки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.

З договору № 276/ЮФ-18 від 17 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 навчається у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» за очною (денною) формою навчання для здобуття ступеня бакалавра за спеціальністю «Право», період навчання з 01.09.2018 року до 30 червня 2022 року, вартість освітньої послуги за один рік навчання складає 15 910 грн. (а.с. 12).

Отже, судом встановлено, що повнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач проживає разом з батьками - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які на теперішній час досягли пенсійного віку та є пенсіонерами, у зв'язку з чим частково перебувають на утриманні відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді старшого охоронника магазину № 204 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд». Згідно довідки про доходи, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», розмір нарахованої заробітної плати відповідача за період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року становив 58 867 грн. 47 коп., з яких податок з доходів фізичних осіб становив 10 596 грн. 14 коп.

Враховуючи, що на теперішній час відповідач отримує регулярні доходи, суд вважає, що він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Підсумовуючи наведене та той факт, що кожен з батьків повинен виконувати свій обов'язок з утримання дитини належним чином та у рівній мірі нести витрати на дитину, враховуючи, що відповідач є працездатним, отримує стабільний дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини на період навчання, приймаючи до уваги те, що відповідач проживає разом з батьками, які є пенсіонерами за віком, з урахуванням того, що дитина сторін - ОСОБА_3 навчається на контрактній (платній) основі та потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дитини - ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, що на думку суду буде об'єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених обставин у справі.

Згідно ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки, позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 80, 81, 181, 182, 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 12, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 02 листопада 2018 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7, в особі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_3), допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська