Справа № 346/3393/19
Провадження № 2/346/1777/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого-судді П`ятковського В.І.,

за участю секретаря Корбут Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Печеніжинської селищної ради об`єднаної територіальної громади, про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі і споруди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі, звернувшись до суду із даним позовом, посилаються на те, що будинковолодіння в АДРЕСА_1 знаходилось в спільній сумісній власності подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилась спадщина за законом на 1/2 частку у вищевказаному майні. Позивач вказує, що прийняв спадщину після смерті батька, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на будинковолодіння не зареєстровано.

Зазначає, що його батько проживав за місцем знаходження спірного майна з дня його народження. Після одруження з позивачкою ОСОБА_2 , ними розпочато будівництво нового будинку та споруд господарського призначення і виготовлено технічний паспорт на новобудову.

19 серпня 2008 року рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між батьками позивача розірвано, однак позивачка ОСОБА_2 продовжила проживати у вказаному господарстві та брати участь в будівництві спірного нерухомого майна.

За рішенням виконавчого комітету Сопівської сільської ради в 2010 році ОСОБА_3 надано дозвіл на перебудову старого житлового будинку, яка в 2012 році була завершена, а старий житловий будинок та господарські споруди - знесені.

Оскільки, самочинне будівництво господарських споруд та літньої кухні розпочате та завершене в час перебування у шлюбі із померлим, а будівництво нового будинку здійснено під час спільного проживання із ним, що є спільною сумісною власністю, позивачка ОСОБА_2 просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частини цього майна.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що незважаючи на відмову в отриманні правовстановлюючого документу про набуття права власності на спадкове майно, він фактично прийняв спадщину, тому просить суд визнати за ним право на 1/ 2 частини самочинно збудованого будинку в порядку спадкування.

Зазначають, що будівництво здійснено на земельній ділянці, відповідно до її цільового призначення, а самочинне будівництво відповідає архітектурним, будівельним, санітарним та екологічним нормам і правилам.

Просять суд, в зв`язку з наведеним визнати за ними право власності на зазначений об`єкт нерухомості по 1/2 частині будинковолодіння кожному.

Позивачі в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав до суду письмову заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог, а справу просить розглянути у його відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У відповідності до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У відповідності до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що 07 травня 1973 року позивачка ОСОБА_2 у Коломийському районному ввідділі ДРАЦС зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , актовий запис № 10.

Після реєстрації шлюбу подружжя почало проживати в будинку за адресою АДРЕСА_1 , однак враховуючи його непридатний стан, ними в 1990 році самочинно побудовано нову літню кухню та господарські споруди на місці старих. Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального фонду, складеного 26 червня 1990 року, власником будинку зазначено ОСОБА_3 , однак право власності на дане майно не було зареєстровано.

19 серпня 2008 року шлюб між позивачкою та її чоловіком розірвано, про що видано свідоцтво серії НОМЕР_1 від 19 серпня 2019 року, однак ОСОБА_2 продовжила проживати у вказаному господарстві та брати участь в будівництві спірного нерухомого майна.

Рішенням виконавчого комітету Сопівської сільської ради № 220-12/2010 надано дозвіл на перебудову старого житлового будинку на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудам від 01 квітня 2019 року за адресою АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок позначений літерою "К", літня кухня позначена літерою "Б", вбиральня літера "З" та огорожа №1-2, загальною площею 164, 4 кв.м., житловою площею 51,0. ( а.с.19).

Як зазначено у виписці з інвентаризаційних матеріалів № 63761 від 21 березня 2019 року право власності на майно згідно архівних даних станом на 31 грудня 2012 року за вищевказаною адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано ( а.с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що в Книзі реєстрації смертей 23 липня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 127 що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 і після його смерті відкрилась спадщина за законом на 1/2 частину спірного будинковолодіння.

В довідці Сопівської сільської ради, Коломийського району від 13 серпня 2012 року № 1012 зазначено про те, що померлий ОСОБА_3 з дня свого народження по день смерті проживав в АДРЕСА_1 , тобто за адресою розташування спірного майна. ( а.с.11).

Позивач ОСОБА_1 , прийняв спадщину після смерті батька, звернувшись до нотаріальної заяви із відповідною заявою у визначений строк, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено в зв`язку з тим, що право власності на житловий будинку не зареєстровано (а.с.9).

Висновком звіту про проведення технічного обстеження щодо стану будівельних конструкцій та інженерних мереж, виконаного ТзОВ "ЕКА-Захід" від 03 липня 2019 року встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно звіту про незалежну оцінку приватного будинковолодіння за вищевказаною адресою його вартість становить 302 300 грн. (а.с.48).

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Виходячи з того, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом на майно, яке належало спадкодавцю на праві власності у встановленому законом порядку і це право не порушує нічиї права і охоронювані законом інтереси, позивач ОСОБА_2 , як колишня дружина померлого, перебуваючи з ним у шлюбі та проживаючи разом здійснила самочинне будівництво спірного майна, а відповідач не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за позивачами, які у свою чергу, не в змозі оформити своїх права на спадщину та власність через те, що право власності не зареєстровано, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки будинковолодіння кожному відповідно шляхом задоволення позову.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 328, 392, 376, 1217, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 247 ч. 2, 263, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікайний номер НОМЕР_3 , жителем АДРЕСА_1 право власності на 1/2 частки житлового будиноку позначеному в технічному паспорті, виданому Коломийським МБТІ 01 квітня 2019 року під літерою "К" загальною площею 164,4 кв.м., житловою площею 51,0 кв.м., літньої кухні позначеної літерою "Б", вбиральні позначеної літерою "З" та огорожі " 1-2-, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікайний номер НОМЕР_4 , житеькою АДРЕСА_1 право власності на 1/2 частки житлового будиноку позначеному в технічному паспорті, виданому Коломийським МБТІ 01 квітня 2019 року під літерою "К" загальною площею 164,4 кв.м., житловою площею 51,0 кв.м., літньої кухні позначеної літерою "Б", вбиральні позначеної літерою "З" та огорожі " 1-2-, що знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня йогопроголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30 серпня 2019 року.

Суддя :