Єдиний унікальний номер 226/1583/18 Номер провадження 22-ц/804/296/19
Доповідач Санікова О.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Санікової О.С.

суддів: Агєєва О.В., Будулуци М.С.

за участю секретаря Самойленко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу № 226/1583/18

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», третя особа Головне управління Держпраці у Донецькій області, про встановлення факту нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом

за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 01 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» про встановлення факту нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, посилаючись на те, що у період з 21.02.2012 року по 31.07.2016 року він перебував у трудових відносинах з відповідачем, працюючи в якості прохідника підземного. 04.01.2016 року під час виконання трудових обов'язків з ним трапився нещасний випадок, внаслідок чого було травмовано 4-ий палець правої кісті, у подальшому його було ампутовано на рівні нижньої третини основної фаланги. Цей нещасний випадок був прихований. У відповідності до п.23 Порядку проведення розслідувань та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, він звернувся до відповідача з проханням призначити комісію з розслідування нещасного випадку зі складенням актів Н-1 та Н-5. Проте, листом від 03.05.2018 року відповідачем було йому відмовлено. Свідками нещасного випадку були робочі, які були присутні у забої на місці нещасного випадку. 16.05.2018 року його представник звернувся до Головного управління Держпраці у Донецькій області з проханням перевірити вказані факти та видати відповідний припис за формою Н-9. Проте, йому було відмовлено у зв'язку з перебуванням відповідача на непідконтрольній території. Просив суд встановити факт нещасного випадку, що стався з ним 04.01.2016 року, та визнати цей нещасний випадок пов'язаний з виробництвом.

Рішенням Димитрівського міського суду Донецької області від 01 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», третя особа: Головне управління держпраці у Донецькій області, про встановлення факту нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом, відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, встановити факт нещасного випадку, який стався 04.01.2016 року з ОСОБА_1 та визнати цей нещасний випадок пов'язаний з виробництвом.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду першої інстанції; апелянт вважає, у позивача не існує іншого шляху, як встановлення факту нещасного випадку у судовому порядку, посилаючись на положення п. 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою КМ України від 30 листопада 2011 року №1232 та на повідомлення ГУ Держпраці від 21 травня 2018 року про неможливість видання припису Н-9 у зв'язку із перебуванням відповідача не непідконтрольній території, тобто ГУ Держпраці (третя особа по справі) не скористалось своїм правом (а не обов'язком) видати припис за формою Н-9; суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову, не надав ніякої оцінки доказам, не встановив жодної обставини, чим суд не виконав своє завдання і відмовив позивачу у задоволенні позову з формальних підстав, чим порушив безумовне право позивача на звернення до суду за захистом; помилкова була думка суду першої інстанції, що саме інший орган ГУ Держпраці зобов'язано вирішити питання, адже саме внаслідок того, що відповідач (роботодавець) не визнає факт нещасного випадку, то було відмовлено у видачі акта Н-1 та у проведенні належного розслідування, а тому позовні вимоги позивача фактично зводяться до оскарження бездіяльності комісії, отже такі вимоги підлягають розгляду у суді в порядку цивільного судочинства; крім того, суд безпідставно та незаконно вимагав від позивача сплати судового збору; з посиланням на п.3 Розділу 4 міжнародного стандарту «Соціальна відповідальність» 800 (SA8000), ст. 27 Конвенції про допомоги у випадках виробничого травматизму №121 Міжнародної організації праці, ч.4 ст. 43 Конституції України, ст.. 22 Закону України «Про охорону праці», пункти 7, 14, 34 Порядку розслідування апелянт зазначає, що якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держгірпромнагляду за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи; крім того, п.23 Порядку передбачено, що нещасний випадок, про який своєчасно не повідомлено керівника підприємства чи роботодавця потерпілого або внаслідок якого втрата працездатності настала не одразу, розслідується і береться до уваги згідно з Порядком протягом місяця після надходження заяви потерпілого чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси (незалежно від строку настання нещасного випадку).; в обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається також на Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту» та пункт 145 рішення Європейського суду з прав людини від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал про Об'єднаного Королівства.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явились; про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від представника ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» надішла заява про розгляд справи у його відсутності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 21.02.2012 року по 31.07.2016 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка», працюючи прохідником 5 розряду з повним робочим днем під землею, звільнившись з підприємства 31.07.2016 за п.5 ст.36 КЗпП України у зв'язку з переводом до ТОВ «Шахтобудівельна компанія».

Згідно з епікризом історії хвороби № 257/43 ОСОБА_1 з 04.01.2016 року по 18.01.2016 року перебував на лікуванні у травматологічному відділенні Мирноградської (колишня назва Димитровська) центральної міської лікарні з діагнозом: відкритий осколковий внутрішньосуглобний перелам н/з середньої фаланги 4-го пальця правої кісті зі зміщенням, забиті рани 4-го пальця правої кісті. До вказаного відділення позивач самостійно звернувся о 13.20 год. 04.01.2016 року, зі слів хворого травма була отримана у побуті (у гаражі важким предметом) 04.01.2016 року о 19.00 год. 12.01.2016 року позивачу була виконана операція з ампутації 4-го пальця правої кісті на рівні третини основної фаланги.

Згідно з виписками з амбулаторної карти ОСОБА_1 останній з 19.01.2016 року по 26.02.2016 року продовжив амбулаторне лікування у лікаря травматолога з вказаним діагнозом, травма побутова.

16.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» з заявою про призначення комісії з розслідування нещасного випадку та видачу актів Н-1 та Н-5.

У відповідь ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» своїм листом від 03.05.2018 року повідомило ОСОБА_1 про те, що підстав для задоволення його звернення немає, оскільки з січня по липень 2016 року ніяких випадків виробничого травматизму з позивачем не відбувалося, що підтверджується відсутністю, зокрема, листків тимчасової непрацездатності, відсутністю випадків тимчасової непрацездатності за даними табелів обліку робочого часу позивача, розрахунковими листками з січня по липень 2016 року тощо.

Згідно з наданими відповідачем розрахунковими листами позивача у січні 2016 року останнім відпрацьовано 19 робочих днів, у лютому 2016 року - 13 робочих днів, 10 днів - зазначено як відпустка.

17.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держпраці у Донецькій області зі скаргою на ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка», в якій просив перевірити вказані факти й видати відповідний припис за формою Н-9 щодо визнання нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом.

Головне управління Держпраці у Донецькій області листом від 21.05.2018 року відмовило у проханні відповідача, оскільки ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» зареєстровано та знаходиться на не контрольованій органами державної влади території України і на теперішній час не знаходиться на обліку у Головному управлінні Держпраці у Донецькій області.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, отриманою станом на 02.07.2018 року, місцезнаходженням юридичної особи ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка» () є м.Донецьк, Калінінський район, пр.Павших комунаров, 102.

Відповідно до листа слідчого управління ГУНП в Донецькій області від 19.07.2018 року досудове розслідування за фактом захоплення невідомими особами адміністративної будівлі ТОВ «ШБК «Донецькшахтопроходка», яка розташована за адресою: м.Донецьк, Калінінський район, вул.Павших Комунарів, 102, триває. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000425.

Судом першої інстанції допитані свідки ОСОБА_3 ОСОБА_4,ОСОБА_5

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що оскільки підприємство роботодавця позивача не ліквідовано, то і відсутні підстави для встановлення факту нещасного випадку у судовому порядку. Дійшовши до такого висновку, суд не взяв до уваги надані сторонами докази на підтвердження своїх обґрунтувань щодо наявності або відсутності випадку, факт якого просив встановити позивач, вважаючи, що пояснення допитаних у судовому засіданні за клопотанням позивача свідків доказового значення під час розгляду даної справи не мають і їх свідчення судом у сукупності з іншими доказами не оцінювалось і ці обставини має встановлювати інший орган відповідно до Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232.

Проте повністю з такими висновками погодитися неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.3 та 4 ст.22 Закону України «Про охорону праці» у разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржено у судовому порядку.

Відповідно до пункту 7 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку.

Відповідно до п. 10 Порядку роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов'язаний здійснити певні дії, в тому числі протягом доби утворити комісію у складі не менше як три особи та організувати проведення розслідування.

Пунктом 11 Порядку передбачено, що до складу комісії входять керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії), представник Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань за місцезнаходженням підприємства, представник первинної профспілки, а також представник підприємства, інші особи.

У пункті 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232 міститься припис, відповідно до якого посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1.

Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку. На час розгляду справи у суді дія припису за формою Н-9 зупиняється.

Отже, зі змісту зазначених нормативно-правових актів вбачається, що для встановлення факту нещасного випадку встановлена спеціальна процедура розслідування нещасного випадку, яка покладена на відповідні органи. У судовому порядку може бути оскаржено рішення посадової особи органу Держгірпромнагляду.

Посилання апелянта на те, що якщо факт настання нещасного випадку встановлено рішенням суду, розслідування організовує територіальний орган Держгірпромнагляду за місцем настання нещасного випадку та утворює комісію у складі не менш як чотири особи не означає, що такий факт може бути встановлений судом без додержання процедури, зазначеній у Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232.

Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту нещасного випадку ОСОБА_1 посилався на те, що підприємство, на якому з ним стався нещасний випадок, відмовило йому у призначенні комісії та з'ясування всіх обставин травми, а Головне управління Держпраці у Донецькій області відмовило у проведенні перевірки фактів та видачі припису за формою Н-1, тобто позивачем фактично оскаржується бездіяльність як ТОВ «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», так і Головного управління Держпраці у Донецькій області щодо невиконання вимог нормативно-правових актів щодо порядку розслідування нещасного випадку.

Проте, позивачем в позовній заяві Головне управління Держпраці у Донецькій області зазначено як третя особа, а не відповідач, судом першої інстанції також не вирішувалось питання щодо належного правового стану Головного управління Держпраці у Донецькій області з огляду на предмет позову, що позбавляє апеляційний суд розглянути позовні вимоги ОСОБА_1 по суті заявлених ним позовних вимог.

Крім того, з огляду на положення пункту 11 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві до участі у справі не залучений Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Отже, судом першої інстанції при розгляді даної справи допущено порушення норм процесуального права, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», третя особа Головне управління Держпраці у Донецькій області, про встановлення факту нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381,382 ЦПК України апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Димитрівського міського суду Донецької області від 01 листопада 2018 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка», третя особа Головне управління Держпраці у Донецькій області, про встановлення факту нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 24 січня 2019 року.

Суддя-доповідач О.С.Санікова