Провадження № 2/369/2052/19
РІШЕННЯ

Іменем України

19.03.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Головатюк В.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року позивачка звернулась до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 2016 року. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя не склалось, проживають окремо. Неповнолітня дитина залишилась проживати разом з нею та перебуває на її утриманні. Для повноцінного та всебічного розвитку дитини є необхідним стягнення аліментів в розмірі 10 000 грн. Вказала, що відповідач, як батько, має надавати матеріальну допомогу.

Просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 10 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача.

При розгляді справи позивачка збільшила позовні вимоги. Вказала, що вона не працює та доглядає за дитиною. У звязку з чим потребує матеріальної допомоги і на своє утримання. Відповідач також зобовязаний надавати і їй матеріальну допомогу.

Просила суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 10 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_4 аліменти на її утримання дитини в розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років; судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач ОСОБА_4 подав зустрічний позов до ОСОБА_3 про встановлення батьківства.

25 червня 2018 року до суду надійшов висновок експерта №10-1/932 від 14 червня 2018 року, згідно якого ОСОБА_4 може бути біологічним батьком ОСОБА_5, ймовірність даної події складає 99,9999996%.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 серпня 2018 року зустрічний позов залишено без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Працювати вона не може, оскільки дитина дуже маленька. Позивачка отримує допомогу при народженні дитини. Інших доходів немає. У добровільному порядку її батьки допомагають. Відповідач допомоги не надає. Вона витрачає близько 4000 грн. на харчування дитини, біля 4000 грн. на одяг та інші речі першої необхідності. Також сплачує за комунальні послуги близько 1500 грн. Просив суд задоволити позовні вимоги.

У судовому засіданні представник відповідача визнав позовні вимоги в частині сплати аліментів на дитину в розмірі ј частини всіх його доходів, у решті позовних вимог просив відмовити. Суду пояснив, що його середньомісячний заробіток складає від 3000 до 4000 грн. З них він витрачає кошти на харчування, сплачує комунальні послуги. Тому аліменти на дитину в заявленому позивачем розмірі немає можливості сплачувати. Вважає, що позивачка хоч і не працює, але не потребує матеріального утримання. Просив позов задоволити частково та стягнути аліменти на дитину в розмірі ј частини.

Дослідивши матеріали справи, подані заперечення та долучені сторонами докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що 05 листопада 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб у Соломянському районному у м.Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві.

Батьками неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України.

За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст.181 СК України).

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що неповнолітня дитина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову а відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 31 жовтня 2017 року.

Відповідно до положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

З огляду на те, що дитина проживає з матір'ю, вік дитини, вартість продуктів харчування, інших речей першої необхідності, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі 3000 грн. до досягнення нею повноліття для забезпечення потреб дитини для повноцінного її розвитку, як це передбачено ч. 2 ст. 183 СК України.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

За ст. 91 СК України якщо жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сім'єю, той із них, хто став непрацездатним під час спільного проживання, має право на утримання відповідно до статті 76 цього Кодексу. Жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Право жінки та чоловіка на утримання припиняється з підстав, встановлених пунктами 2 і 4 статті 83, статтями 85, 87 і 89 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка має на утриманні малолітню дитину, а саме ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому відповідач зобовязаний утримувати також і позивачку до досягнення дитиною трьох років. Суд визначає розмір аліментів на утримання позивачки в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років.

Пояснення представника відповідача щодо неспроможності заявника сплачувати аліменти в такому розмірі, суд оцінює критично. При цьому суд враховує, що відповідач є молодим чоловіком, вад здоровя, які обмежували можливості працювати, немає, підтвердження офіційного працевлаштування також матеріали справи не містять. Відповідач не надав суду доказів того, що дійсно має скрутне матеріальне становище, натомість проведення експертизи ним оплачена. Довідка про перебування в центрі зайнятості та довідка про доходи не є актуальними на час розгляду справи та не підтверджують дійсний дохід відповідач станом на березень 2019 року. Крім того, аліменти в розмірі 3000 грн. на дитину та 500 грн. на мати дитини не є надмірними, а слугуватимуть належним утриманням дитини, для її всебічного розвитку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 81, 84, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України, статтями 10, 13, 247, 258, 263, 267, 273, 355, 430 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 3000 грн. (три тисячі грн.) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 31 жовтня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 500 грн. (пятсот грн.) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьохрічного віку, починаючи з 31 жовтня 2017 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в дохід держави у сумі 704,80 грн. (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Інформація про позивача: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. адреса: м. Київ, бул. ОСОБА_6АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Інформація про відповідача: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське, вул.40 років Перемоги, буд.1г, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 29 березня 2019 року.

Суддя Н.С. Пінкевич