Справа №198/939/18
Провадження №2/0198/38/19
08.04.2019
У Х В А Л А

іменем України

08 квітня 2019 року Юр»ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду смт. Юр»ївка, цивільну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ м. Дніпро до ОСОБА_1, третя особа по справі - Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області,

про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

В с т а н о в и в :

В провадженні суду мається цивільна справа за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ м. Дніпро до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Згідно заявлених вимог позивач просив стягнути з відповідача по справі витрати, пов»язані з утриманням останнього у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ у розмірі 68 775, 79 грв., а також судові витрати по справі.

В підготовче засідання позивач по справі не з»явився, про дату, час та місце проведення такого представник останнього ОСОБА_2 сповіщений належним чином (ас. 96, 105).

Представник третьої особи по справі ОСОБА_3 в підготовче засідання не з»явилася, про дату, час та місце проведення такого сповіщена належним чином (ас.108), при цьому в наданих до суду поясненнях щодо позову остання справу просила розглядати в її відсутності (ас.55-58).

Відповідач по справі ОСОБА_1 в підготовче засідання не з»явився, надав суду заяву в якій просив провадження у справі закрити, так як остання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, вирішивши дане питання в підготовчому засіданні в його відсутності (ас.109).

Суд вважає можливим вирішити питання щодо закриття провадження у справі в підготовчому засіданні, у відсутності не з»явившися учасників справи, при цьому , відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав:

- як вбачається з позовної заяви та доданих до неї письмових матеріалів відповідач ОСОБА_1 проходив публічну службу в органах внутрішніх справ України з 2013 року по 2017 рік.

Так, згідно наказу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справі ( надалі ДДУВС ) від 03.08.2013 року № 224 ос відповідач був зарахований курсантом першого курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів міліції громадської безпеки ДДУВС на денну форму навчання за державним замовленням (ас.9).

Окрім того, 03.08.2013 року на виконання вимог ст. 18 Закону України »Про міліцію» та наказу МВС України від 14.05.2007 року № 150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України« між відповідачем, ДДУВС та ГУ МВС України в Дніпропетровській області був укладений договір № 1858 про навчання у ДДУВС .

01.02.2016 року відповідно до вимог ст. 74 ЗУ «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року між відповідачем, ДДУВС та Головним управлінням Національної поліції України в Дніпропетровській області був укладений договір № 2261 про навчання у ДДУВС , відповідно до якого договір № 1858 від 03.08.2013 року вважається припиненим (ас.11).

Наказом ДДУВС від 29.06.2016 року № 140 ос відповідача, як випускника ДДУВС було направлено у розпорядження ГУНП України в Дніпропетровській області для призначення на посаду згідно з отриманим фахом (ас.10) та , в свою чергу, наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 01.07.2016 року № 178 о/с відповідача призначено на посаду інспектора Юр»ївського ВП Павлоградського ВП (ас.12).

Наказом ДДУВС від 16.08.2016 року № 184 ос відповідача зараховано на навчання з 01.09.2016 року слухачем магістратури денної форми навчання (ас.17).

01.09.2016 року між відповідачем, ДДУВС та ГУНП України в Дніпропетровській області укладений контракт № 2562 про навчання у ДДУВС .

22.05.2017 року між відповідачем, ДДУВС та ГУНП України в Дніпропетровській області укладений контракт № 3548 про здобуття освіти у ДДУВС, відповідно до якого договір № 2562 від 01.09.2016 року втрачає чинність (ас.19).

Згідно наказу ДДУВС від 22.06.2017 року № 119 ос відповідача відраховано з навчання за власним бажанням та направлено у розпорядження Національної поліції України (ас.18).

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 10.07.2017 року № 220 о/с відповідача призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції Петропавлівського відділення поліції Павлоградського відділу поліції (ас.20).

Відповідно до наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 23.10.2017 року № 322 о/с відповідача звільнено зі служби в поліції за п. 5 ч.1 ст.77 ЗУ «Про Національну поліцію» ( службова невідповідність) (ас.21).

За змістом статті 9 Закону України від 20 грудня 1990 року № 565 - XII «Про міліцію» (далі - Закон № 565-XII), чинного на час виникнення спірних відносин, на курсантів, слухачів, ад'юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів МВС, поширюються права і обов'язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до статті 18 Закону № 565-XII підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням МВС в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує МВС за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Курсанти вищих навчальних закладів МВС у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують МВС витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 565-XII працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

З наведених норм вбачається, що відповідач перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, звільнився зі служби в поліції через службову невідповідність, не відпрацювавши три роки, як це було визначено умовами пункту 2.3.6 договору № 2261 від 01.02.2016 року про навчання в ДДУВС (ас.11).

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За загальним правилом, передбаченим ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 3 КАС України, в редакції станом на 23.10.2017 року (час звільнення відповідача зі служби в поліції) публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно п.17 ч.1 ст. 4 КА С України, в редакції Закону № 2147- VIII від 03.10.2017 року, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З огляду на викладене, спори з приводу стягнення витрат, пов'язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 11-669апп18, вказано, що з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб'єкта владних повноважень ОСОБА_4 Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року в справі № 461/5577/15-ц, 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15, оскільки вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов'язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов'язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Водночас слід зазначити, що у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС у редакції Закону № 2147-VIII, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

На підтвердження викладеного висновку слід зауважити, що 5 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 ОСОБА_4 Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, 3 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17, та вказала, що спори пов'язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби - підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч.6 ст. 13 Закону України " Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Сплата судового збору по справі Дніпропетровським державним університетом внутрішніх справ у розмірі 1762 грн. підтверджено платіжним дорученням № 4621 від 17.10.2018р., яке наявне в матеріалах справи (ас.2).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв»язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Таким чином, суд вважає необхідним закрити провадження у справі за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі , роз'яснивши позивачеві його право на звернення до суду з даним позовом в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 200, 255, 259, 260, 353, 354, 355 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ м. Дніпро до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, оскільки остання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повідомити позивача що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Зобов'язати фінансовий орган Управління державної казначейської служби України в Юр»ївському районі Дніпропетровської області повернути Дніпропетровському державному університету внутрішніх справ, що розташований за адресою м. Дніпро, пр. Гагаріна, буд. 26, - судовий збір в сумі 1 762, 00 грв. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грв. 00 коп.), сплачений на р/р 4379, МФО 899998, згідно платіжного доручення № 4621 від 17.10.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала складена та підписана суддею 08 квітня 2019 року.

Суддя С. О. Маренич