ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року

м. Харків

Справа № 619/4326/17

Провадження № 22-ц/818/201/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В.., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 01 червня 2018 року, ухвалене у складі судді Жорняк О.М.,

у с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі позову з 22.12.2017 і до закінчення нею навчання до 30.06.2021, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Позовна заява мотивована тим, що з 24 липня 1999 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому в Прудянській селищній раді Дергачівського району Харківської області, який було розірвано 07.12.2016 рішенням Дергачівського районного суду Харківської області. Відповідач по справі ОСОБА_3 свої батьківські обов'язки щодо виховання та матеріального забезпечення доньки не виконує. На теперішній час донька ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання на комерційній основі в Харківському державному автомобільно-дорожньому коледжі Міністерства освіти і науки України з 01.09.2017. Термін навчання по 30 червня 2021 року. Батько у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Добровільно домовитись з відповідачем про сплату аліментів не вдалось.

В судове засідання до суду першої інстанції позивач ОСОБА_2 не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Згодна отримувати від відповідача суму аліментів у розмірі 1000 грн. до повноліття доньки (а.с. 45).

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 01 червня 2018 року позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 22.12.2017 і до закінчення нею навчання до 30.06.2021, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 не приймає участі в матеріальному забезпеченні доньки, остання навчається в Харківському державному автомобільно-дорожньому коледжі з 01 вересня 2017 року, тому відповідно до вимог ст. ст. 180, 182, 191, 199, 200 СК України стягнув аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання доньки до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

В поданій апеляційній скарзі на рішення суду ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким стягнути аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 22 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в суді першої інстанції відповідач визнав стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття. Суд першої інстанції невірно визначено період стягнення аліментів з моменту звернення до суду з позовом до досягнення ОСОБА_5 23 років, оскільки на час звернення до суду з відповідним позовом особа була неповнолітня. При ухвалені судового рішення судом не враховано вимоги ст. ст. 198, 199 Сімейноко кодексу України (надалі СК України).

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Овсяннікової А.І. від 06 вересня 2018 року відкрито провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 01 червня 2018 року (а.с. 72).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2018 року справа призначалася до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 75).

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

03 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діяв в інтересах ОСОБА_3, передано до Харківського апеляційного суду.

10 жовтня 2018 року згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду визначено колегію суддів Харківського апеляційного суду: суддя-доповідач - Тичкова О.Ю., судді - Піддубний Р.М., Котелевець А.В.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказам, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2, виданим Прудянською селищною радою Дергачівського району Харківської області (а.с. 3).

ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання на комерційній основі в Харківському державному автомобільно-дорожньому коледжі Міністерства освіти і науки України з 01.09.2017. Термін навчання по 30 червня 2021 року, згідно довідки з коледжу за №3352 від 28.08.2017 (а.с. 4).

Згідно довідки з Прудянської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 1392 від 24.10.2017 дитина ОСОБА_5, 2000 року народження, проживає у АДРЕСА_1, без реєстрації разом з матір'ю ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні (а.с. 5).

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (частини 1, 2 статті 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статті 183, 184 СК України.

Отже, відповідно до вимог ст. ст. 180-184 СК України правом на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а саме ОСОБА_5, має той з батьків з ким проживає неповнолітній, в даному випадку - це ОСОБА_2 Аліменти стягуються судом до досягнення дитиною повноліття.

Абзацом 4 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення до суду з позовом та розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_5 не досягла повноліття та навчалася у Харківському державному автомобільно-дорожньому коледжі.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання ( ч. 3 ст. 199 СК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В порушення зазначених вимог, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, не визначився з характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, а також в порушення вимог ст. ст. 182-184 СК України стягнув аліменти на користь неповнолітньої ОСОБА_5 до досягнення нею 23 років, не враховуючи вимоги ст.ст. 198-201 СК України щодо порядку стягнення аліментів на повнолітніх дітей до досягнення ними 23 років.

Таким чином, помилковим є висновок суду в частині визначення періоду стягнення аліментів з моменту звернення до суду до закінчення навчання, але не більше 23 років, а не до повноліття.

Частинами 1, 2, 4 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття сторонами не оскаржується.

З урахуванням зазначеного, рішення суду першої інстанції в частині визначення періоду стягнення аліментів підлягає зміні.

Вимоги апеляційної скарги щодо стягнення судового збору саме з ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

При зверненні до апеляційного суду з апеляційною скаргою представником відповідача сплачено судовий збір у розмірі 1057 грн. 21 коп. Згідно вимог Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подачу апеляційної скарги повинен складати 1057 грн. 20 коп.

Відповідно до п. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред'явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

У зв'язку з викладеним, відсутні підстави для покладення обов'язку щодо сплати судового збору на ОСОБА_2 у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, на користь відповідача слід компенсувати за рахунок держави 1057 грн. 20 коп. у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2018 року змінити.

Перший та другий абзац резолютивної частини рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2018 року викласти в такій редакції:

«Позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одніої тисячі) гривень, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.12.2017 і до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог відмовити.».

В іншій частині рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2018 року залишити без змін.

Компенсувати за рахунок держави на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1057 (одна тисяча п'ятдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок у зв'язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 січня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний