Справа № 222/116/19
Провадження № 2-о/222/13/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Подліпенця Є.О.,

за участю секретаря Темір В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нікольське цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Нікольський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини на тимчасово непідконтрольній території України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що вона, перебуваючи в м. Донецьк, яке є тимчасово непідконтрольною територією України, народила дитину жіночої статі, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 220. З метою реєстрації народження дитини вона звернулася до Нікольського районного відділу ДРАЦС, але отримала відмову, оскільки нею надано документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Встановлення факту народження необхідно для проведення державної реєстрації народження дитини і отримання свідоцтва про народження. Просить встановити факт народження 20.02.2018 року нею, громадянкою України, дитини жіночої статі в м. Донецьк Донецької області.

Також в поданій заяві заявниця просила вирішити питання щодо виклику до суду свідка ОСОБА_2

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 23.01.2019 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи.

Також про дату, час і місце судового розгляду справи учасники справи повідомлялися належним чином.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність та відмовилася від заявленого клопотання про виклик свідка ОСОБА_2

Представник заінтересованої особи: Нікольського районного відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області в судове засідання не зявився.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників справи достатніми, суд розглянув справу в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, письмові докази, розглянувши письмову заяву заявниці ОСОБА_1, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно паспортних даних ОСОБА_1 є громадянкою України.

З дублікату медичного свідоцтва про народження № 220 від 20.03.2018 року, свідоцтва про народження № 053614 від 13.03.2018 року та обмінної карти пологового будинку, пологового відділення лікарні на імя ОСОБА_1, виданих на тимчасово непідконтрольній території України вбачається, що ОСОБА_1 20.02.2018 року о 09-45 год. в І пологовому відділенні КЗ «ЦМКЛ № 24 м. Донецька» на 40 тижні вагітності народила другу дитину дівчинку, вагою 3650,0 гр.

Згідно відмови Нікольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведені державної реєстрації народження за вих. № 4/15.47-102 від 23.01.2019 року заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої 20.02.2018 року у ОСОБА_1 в м. Донецьк Донецької області, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини не предявлено медичний документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, або рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно ч.1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Також статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно правового змісту ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Як встановлено судом документи, які підтверджують факт народження були видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому дані документи відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють будь-яких правових наслідків, в звязку з чим заявниця позбавлена можливості зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується вищезазначеною письмовою відмовою Нікольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведенні державної реєстрації народження дитини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Статтею 317 ЦПК України визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, зокрема ч.1 цієї статті передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч.4 зазначеної статті, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суд сприймає надані заявницею документи, які підтверджують факт народження нею дитини жіночої статті, але при цьому не може визнати їх належним та допустимим доказом, оскільки вони видані органами влади, які не визнаються органами влади України.

Таким чином, враховуючи, що заявниці органом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у реєстрації народження дитини на території України, а в інший спосіб це зробити вона не має можливості, оскільки не існує визначеного законом порядку проведення такої реєстрації, суд вважає, що з метою захисту прав матері новонародженої дитини, слід встановити факт народження дитини на тимчасово непідконтрольній території України, що є підставою для такої реєстрації державним органом України та видачі заявниці свідоцтва про народження дитини громадянина України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявниці, суд не повертає сплачену нею при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 76-82, 247, 293, 294, 315, 317, 319, пп.15.5, п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Нікольський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини на тимчасово непідконтрольній території України задовольнити.

Встановити факт народження 20.02.2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, другої дитини жіночої статі, вагою 3650,0 гр., в місті Донецьк Донецької області, Україна.

Рішення піддати негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Є.О. Подліпенець