ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року м. Херсон

справа № 766/11376/16-ц

провадження № 22-ц/819/237/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Майданіка В.В.,
Пузанової Л.В.,
секретарЗварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційні скарги Херсонської міської ради та Заступника прокурора Херсонської області на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 26 вересня 2018 року в справі за позовом Херсонської місцевої прокуратури в інтересах Херсонської міської ради до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

26 вересня 2016 року Прокурор Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Херсонської міської ради (далі - Прокурор) звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог Прокурор посилався на те, що рішенням Господарського суду Херсонської області від 31 січня 2018 року визнано право власності ЗАТ «Херсонліфт» на нежитлові приміщення, зокрема на нежитлове приміщення площею 16,3 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Постановою Вищого господарського суду України від 21 липня 2019 року зазначене рішення суду скасовано та справу направлено на новий розгляд до господарського суду, а ухвалою Господарського суду Херсонської області від 15 вересня 2009 року позовну заяву ЗАТ «Херсонліфт» до Херсонського державного бюро технічної інвентаризації про визнання права власності на нежитлові приміщення залишено без розгляду. Однак, після отримання рішення суду від 31 січня 2008 року ЗАТ «Херсонліфт» 21 лютого 2008 року продало вказане нежитлове приміщення за договором купівлі-продажу ПП «Інсайт-Плюс». В подальшому це нерухоме майно неодноразово відчужувалося за договорами купівлі-продажу і за останнім договором купівлі-продажу від 18 березня 2008 року його власником стала ОСОБА_6, яка 23 лютого 2015 року подарувала на підставі договору дарування це майно ОСОБА_5 Посилаючись на те, що спірне нерухоме майно належить Херсонській міській раді і вибуло з її володіння не з волі власника, Прокурор, на підставі ч.3 ст.388 ЦК України, просив суд витребувати з незаконного володіння ОСОБА_5 на користь Херсонської міської ради нежитлові приміщення 1 (першого) поверху, загальною площею 16,3 кв.м., розташовані в АДРЕСА_1, вартістю 16 523,00 грн., а також стягнути з ОСОБА_5 на користь прокуратури Херсонської області судовий збір в сумі 1 378,00 грн.

При цьому Прокурор зазначав, що підставою представництва інтересів громади в особі Херсонської міської ради є факт протиправного відчуження нежилого нерухомого майна територіальної громади, що відповідно до рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради №566 від 20.11.2007 року, належить територіальній громаді м.Херсона в особі Херсонської міської ради.

Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, як уповноваженим органом у сфері управління комунальною власністю, не забезпечено належного захисту майнових прав територіальної громади в тому числі у судовому порядку, що створило умови неодноразового переходу прав на зазначене майно та протиправного його вибуття із комунальної власності за низкою правочинів. Звернення до суду з даним позовом здійснювалося як захід прокурорського реагування для захисту інтересів держави в особі територіальної громади міста Херсона від імені якої діє Херсонська міська рада.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 вересня 2018 року позовну заяву Херсонської місцевої прокуратури, в інтересах Херсонської міської ради, залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі Херсонська міська рада, посилаючись на незаконність ухвали суду та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі Заступник прокурора Херсонської області, вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзивах на апеляційні скарги представник ОСОБА_5, посилаючись на безпідставність доводів апеляційних скарг та законність ухвали, просить скарги відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву Прокурора без розгляду з підстав, зазначених в п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з відсутності повноважень Прокурора на захист інтересів Херсонської міської ради з приводу відчуження майна комунальної власності та не наведення підстав для захисту інтересів держави.

Проте колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду і вважає його таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною другою статті 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Відповідно до п. 2 статті 121 Конституції України, у редакції на час пред'явлення позову, на прокуратуру покладено представництво інтересів держави у випадках, визначених законом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня1999 року № 3-рп/99під представництвом прокуратурою України інтересів держави треба розуміти правовідносини, в яких прокурор, реалізуючи визначені Конституцією України та законами України повноваження, вчиняє в суді процесуальні дії з метою захисту інтересів держави. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України, у редакції на час пред'явлення позову, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Згідно із частиною 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» первинним суб'єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

У ч. 5 ст. 16 цього Закону зазначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно зі ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності зокрема, на землю. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів.

Таким чином, Херсонська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади м. Херсон, здійснює відповідно до закону та від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, землями в межах міста.

Заборони щодо здійснення прокурором представництва в суді інтересів органів місцевого самоврядування Закон України «Про місцеве самоврядування» не містить.

Із позовної заяви вбачається, що Прокурор зазначив, в чому полягає порушення інтересів держави, а саме протиправне відчуження майна територіальної громади м.Херсона без її волі, що в свою чергу позбавило права власності жителів міста на об'єкти нерухомого майна, яке державою гарантовано як непорушне право.

Звертаючись до суду з позовом, в інтересах держави на підставі ст. 45 ЦПК України, Прокурор виконав вимоги ч. 2 цієї статті, обґрунтував необхідність такого звернення з позовом, зазначивши в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту. Зокрема Прокурор посилався на незаконне вибуття із власності майна територіальної громади нерухомого майна нежитлового приміщення 1 (першого) поверху, загальною площею 16,3 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1, щодо повернення якого в комунальну власність Херсонською міською радою не вживалося відповідних заходів, про що свідчать матеріали справи.

Зважаючи, що контрольними функціями з вирішення питання щодо повернення належного територіальній громаді нерухомого майна наділені органи місцевого самоврядування, а прокурору надано право подавати позов на захист інтересів держави, якщо такий захист не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність у Прокурора підстав для представництва в суді інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про невідповідність оскарженої ухвали вимогам ЦПК України та наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, для її скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Херсонської міської ради та Заступника прокурора Херсонської області задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 вересня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного тексту судового рішення - 21 січня 2019 року.

Головуючий О.А. Кузнєцова

Судді: В.В.Майданік

Л.В.Пузанова