У Х В А Л А

22 січня 2019 року

м. Київ

справа №676/5752/17

провадження № 61-937ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до комунального комерційного підприємства «Господар» про скасування незаконних нарахувань та визнання боргу недійсним,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2звернулися до суду із позовом до комунального комерційного підприємства «Господар»про скасування незаконних нарахувань та визнання боргу недійсним.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2018 року в позові ОСОБА_1, ОСОБА_2відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2018 року залишено без змін.

У серпні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 травня 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року відмовлено.

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про роз'яснення постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року. У своїй заяві зазначав, що його не було повідомлено про розгляд справи та розглянуто її за його відсутності. Суддя Талалай О.І., яка розглядала справу приймала рішенні по справі в умовах потенційного реального конфлікту інтересів, тому постановила неправомірне рішення, чим порушила вимоги ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції». Зазначав, що йому є незрозумілим, чому в ході розгляду справи не було розглянуто його заяву про уточнення позовних вимог та не прийнято по ній ніякого рішення, чому суд прийняв рішення, приймаючи лише упереджені докази надані іншою стороною, при цьому в мотивувальній частині не зазначено з яких мотивів прийнято або відхилено наведені ним аргументи. Крім того, просив роз'яснити, чому апеляційним судом застосовано норми ст. ст. 599, 600-609 ЦК України, оскільки посилання на ці норми права не стосуються даної справи. Вважав, що постанова Апеляційного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року є незрозумілою для нього і такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 23 листопада 2018 року відмовлено ОСОБА_1 в роз'ясненні постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року.

Відмовляючи в задоволенні заяви про роз'яснення постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року, апеляційний суд виходив з того, що обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своєї заяви, не є підставою для роз'яснення постанови суду, оскільки фактично зводяться до аргументації непогодження позивача з рішенням суду апеляційної інстанції.

24 грудня 2018 року до Верховного Суду надійшла на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 листопада 2018 року касаційна скарга ОСОБА_1

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Враховуючи викладене, оскаржувана ухвала апеляційного суду (пункт 21 частини першої статті 353 ЦПК України) не підлягає касаційному оскарженню, так як вона відсутня в переліку судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, слід відмовити у відкритті касаційного провадження, оскільки ухвала Хмельницького апеляційного суду від 23 листопада 2018 року про відмову ОСОБА_1 в роз'ясненні постанови Апеляційного суду Хмельницької області від 23 липня 2018 року - не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до комунального комерційного підприємства «Господар» про скасування незаконних нарахувань та визнання боргу недійснимвідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Сімоненко