ПОСТАНОВА

Іменем України

04 квітня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/1245/18

провадження № 22-ц/4809/589/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л.

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

третя особа - ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Деркаченка Юрія Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_5, на заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2018 року у складі судді Макарової Ю.І. і

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_5 за рішенням Кіровського районного суду від 14 квітня 2016 року на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8, з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 14 квітня 2016 року з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

23 серпня 2014 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6.

Від шлюбу народилося двоє дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На теперішній час дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років та отримує соціальну допомогу по догляду за дитиною, інших доходів не має.

Позивач отримує заробітну плату у розмірі 4500 грн. на місяць і 25% заробітку перераховує на виплату аліментів за вказаним рішенням суду.

Крім того, у квітні 2017 року позивач отримав серйозну травму хребта, що підтверджується медичними довідками, через що він потребує постійного лікування, що потребує додаткових витрат.

За рекомендаціями лікарів позивача переведено на тимчасові нижче оплачувані роботи.

Також позивач не може виконувати роботу по веденню домашнього господарства, обробляти присадибну ділянку, що забезпечувало його сім'ї істотну підтримку.

Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2018 року позов задоволено.

Зменшено розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_4 за рішенням Кіровського районного суду від 14 квітня 2016 року на користь ОСОБА_5, на утримання дитини, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини на 1/6 частину його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 704 грн 80 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач має на утриманні ще двох малолітніх дітей, не працює, тобто його матеріальний стан погіршився.

В апеляційні скарзі адвокат Деркаченко Ю.О., який представляє інтереси ОСОБА_5, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд при ухвалені рішення упереджено та поверхово поклався на суперечливі докази позивача, без їх ретельної перевірки та без критичної оцінки, а лише зазначаючи їх в рішенні, незважаючи на їх явну суперечливість та необ'єктивність.

Про судове засідання, яке було призначене на 19 вересня 2018 року відповідача належним чином не повідомлено, чим порушено її право на захист.

Суд не прийняв до уваги, що відповідач знаходилася на довгостроковому стаціонарному лікуванні в Кропивницькому обласному кардіологічному диспансері після тяжкого ступеня онкологічного захворювання, що призвело до оперативного втручання.

Відповідач має досить мізерні доходи, одноособово виховує доньку, несе значні витрати на придбання медикаментів та лікування, нещодавно втратила матір. Позивач не приймає участі у виховання дитини, не здійснює додаткових витрат на її утримання.

Від позивач ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу про залишення апеляційної скарги без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Деркаченко Ю.О. підтримав доводи апеляційної скарги, позивач ОСОБА_4 та третя особа ОСОБА_6 не з'явилися про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки всі учасники справи про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб які не з'явилися, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03 травня 2012 року розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується копією рішення суду ( а.с. 15)

Згідно копії рішення Кіровського районного суду від 14 квітня 2016 року з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 січня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с.16)

Відповідно до наданої копії свідоцтва про шлюб, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, 23 серпня 2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 468. (а.с. 17)

ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мають спільних дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.18,19)

Згідно історії хвороби ОСОБА_4, він має хронічне захворювання хребта (а.с.9-14).

Відповідно до записів трудової книжки позивач на даний час не працює, з 31 липня 2018 року перебуває на обліку в Смілянському МРЦЗ (а.с. 46-45).

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час ухвалення рішення суд, у відповідності до приписів ст.264 ЦПК України, встановлює чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, розмір аліментів може бути зменшено у разі зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів або погіршення його здоров'я.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до свідоцтва про шлюб, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, 23 серпня 2014 року, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 468. (а.с. 17)

Копіями свідоцтв про народження підтверджується, що ОСОБА_4 є батьком дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18,19).

Історією хвороби ОСОБА_4 підтверджується, що він має хронічне захворювання хребта (а.с.9-14).

Відповідно до записів трудової книжки позивач на час розгляду справи час не працює, з 31 липня 2018 року перебуває на обліку в Смілянському МРЦЗ (а.с. 46-45).

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що належними та допустимим доказами доведено, що змінився сімейний стан позивача, його матеріальне становище та здоров'я погіршилися, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дитини.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги, що відповідач не була належним чином повідомлена про розгляд справи 19 вересня 2018 року, оскільки представник відповідача в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував, що він отримував від суду першої інстанції електронного листа де його повідомлено про те, що розгляд справи відкладено на 19 вересня 2018 року (а.с.72).

Відповідно до приписів ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач знаходилася на довгостроковому стаціонарному лікуванні в Кропивницькому обласному кардіологічному диспансері після тяжкого ступеня онкологічного захворювання, що призвело до оперативного втручання, отримує досить мізерні доходи, одноособово виховує доньку, несе значні витрати на придбання медикаментів та лікування, нещодавно втратила матір, позивач не приймає участі у виховання дитини, не здійснює додаткових витрат на її утримання не спростовують висновків суду про наявність підстав для зменшення розміру аліментів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.

За таких обставин суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Деркаченка Юрія Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_5, залишити без задоволення, а заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 вересня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11.04.2019.

Головуючий суддя С.І. Мурашко

Судді А.М. Головань

О.Л. Карпенко