Справа № 752/5084/19
Провадження № 2/752/4278/19
У Х В А Л А

Іменем України

15.03.2019 року суддя Голосіївського районного суду м.Києва Колдіна О.О., вивчивши позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Управдіння праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов`язання здійснити дії та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в Голосіївський районний суд м.Києва з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Управдіння праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди.

Дослідивши матеріали за поданою позовною заявою, вважаю за необхідне у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання дій відповідачів неправомірними відмовити з наступних підстав.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 року №6-рп/2001, правосуддя України здійснюється шляхом розгляду і вирішення справ по спорах відповідно до процесуального законодавства України.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до положень ст.1 КАС України в редакції від 15.12.2017 р., Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20.05.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції адміністративних судів», вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Як вбачається з матеріалів заяви, позивач звертається до суду з позовом до Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Управдіння праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов`язання здійснити дії.

Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація, Управління праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації є органами державної влади.

Тобто, між сторонами у даній справі виник спір, що випливає з публічно-правових відносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Управдіння праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити дії.

Враховуючи викладене, керуючись ст.186 ЦПК Україии, -

у х в а л и в :

у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Управдіння праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов`язання здійснити дії та відшкодування моральної шкоди відмовити в частині позовних вимог Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації, Управдіння праці та соціального захисту населення Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними, зобов`язання здійснити дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: