Провадження № 2-р/229/2/19
УХВАЛА

іменем України

11 квітня 2019 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка матеріали цивільної справи за заявою начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про роз'яснення судового рішення,

В С Т А Н О В И В:

03.04.2019 року заявником суду надано заяву про роз'яснення судового рішення по цивільній справі № 2/229/164/2017 від 18.01.2017 року. Просить роз'яснити рішення з приводу розміру стягнення аліментів з боржника з одного виду доходу чи з усіх видів доходів.

Справа розглядається без виклику сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 січня 2017 року рішенням Дружківського міського суду Донецької області ухвалено стягувати щомісяця з ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1), який народився 20 травня 1971 року у м. Донецьк, аліменти на користь ОСОБА_3, (ІПН НОМЕР_2) на її утримання у розмірі 1/7 частини його доходу до 15 січня 2018року, починаючи з 25 лютого 2015 року. Стягнуто з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в сумі 551,20 грн на спеціальний рахунок Державного бюджету України.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2017 року рішення Дружківського міського суду Донецької області від 18 січня 2017 року в частині визначення щомісячного розміру аліментів на дружину до досягнення дитиною трьох років, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, було змінено з 1/7 частки від заробітку (доходу) на 1/12 частку від заробітку (доходу). Також рішення від 18 січня 2017 року змінено в частині стягнення з ОСОБА_2 у дохід держави судового збору з 551 грн. 20 коп. на 243 грн. 60 коп.

Рішення суду набрало законної сили та виданий виконавчий лист.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення його змісту.

Відповідно до статті 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що в заяві про розяснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання, і у разі якщо резолютивна частина рішення, викладена у виконавчому документі, є незрозумілою, державний виконавець, а також сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення відповідного рішення чи змісту документа.

Відповідно до положень ЦПК розяснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Розяснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути предявлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й розяснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в розясненні рішення.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Рішенням суду від 11.05.2017 року визначено стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання в розмірі 1/12 частки від заробітку (доходу), що відповідає вимогам ст. 80 СК України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження").

Наказом міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 затверджено інструкцію з організації примусового виконання рішень. Розділ XVI цієї інструкції визначає особливості виконання рішень про стягнення аліментів, серед яких зазначено, що виконавець протягом десяти днів з дня відкриття провадження здійснює заходи для отримання інформації про доходи боржника та виносить постанову про звернення стягнення на доходи боржника, оформлену відповідно до пункту 3 розділу Х цієї Інструкції. Стягнення аліментів здійснюється відповідно до вимог статті 70 Закону та пунктів 3-10 розділу Х цієї Інструкції.

У разі якщо боржник отримує заробіток (доходи) у різних місцях, відрахування аліментів із кожного виду виплат здійснюється за окремими постановами про звернення стягнення на доходи боржника згідно з розміром утримання, визначеним виконавчим документом.

Отже, Інструкцією чітко визначені дії державного виконавця щодо виконання рішення суду про стягнення аліменітв, у разі, якщо боржник отримує заробіток (доходи) у різних місцях.

Рішення суду від 11 травня 2017 року є зрозумілим з приводу розміру стягнення аліментів з боржника, а саме 1/12 частина.

Рішення суду про стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу), також є зрозумілим, оскільки сформульовано відповідно до вимог діючого законодавства. Посилання на те, що стягнення підлягає з одного виду доходу не містить. Вищевказаною Інструцією чітко визначено, що аліменти відраховуються із кожного виду виплат за окремими постановами про звернення стягнення на доходи боржника згідно з розміром утримання, визначеним виконавчим листом.

З огляду на викладене, суд вважає рішення таким, що не підлягає роз'ясненню. Рішення сформульовано так, що не позбавляє можливості його реалізації за правилами передбаченими Інструкцією з організації примусового виконання рішень.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву начальника Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про роз'яснення судового рішення - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання.

Текст ухвали складено та підписано суддею 11 квітня 2019 року.

Суддя: Т.Л.Панова