Справа № 212/1300/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого - судді Пустовіт О.Г., з участю секретаря судового засідання Мігрін Н.С., в порядку ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду міста ОСОБА_1 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, з вимогою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 23 квітня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом останніх декількох років подружні відносини між ним та відповідачкою погіршились. Основна причина розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і взаємоповаги. В даний час вони мешкають окремо, ніяких стосунків не підтримують. Спору про розподіл спільного сумісного майна в даний час не має.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.

Позивач надав заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач надала заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено.

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 163560, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб 23 квітня 2010 року, свідоцтво видано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 182.

Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КИ № 284647, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, 07 липня 2010 року, актовий запис № 750, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-КИ № 610309, виданого Жовтневим районним у місті ОСОБА_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 11 жовтня 2016 року, актовий запис № 1246.

Судом встановлено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Стосунки припинились, через постійні конфлікти, різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони припинили шлюбні відносини, дітей віком до одного року не мають, примирятися не бажають, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому провадженні згідно зі ст. 200 ЦПК, а також задовольнити позовні вимоги відповідно до ст. 206 ЦПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 142, 200, 206 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 23 квітня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 182, від якого мають неповнолітніх дітей - розірвати.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може буди подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне найменування та ім'я сторін:

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Повне рішення складено та підписано без його проголошення 12.04.2019 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт