Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3349/15-ц
Категорія 20 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами по цивільній справі 274/3349/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову, приватний нотаріус Бердичівського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, витребування майна

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, витребування майна.

Позовна заява мотивована тим, що 13 березня 2014 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір дарування квартири № 47, яка розташована по вул. Європейській, 106 у м. Бердичеві Житомирської області.

20 червня 2014 року вказану квартиру ОСОБА_3 продала ОСОБА_2 Право власності на квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис від 20 червня 2014 року № 6086681, що підтверджується Інформаційною довідкою від 14 липня 2015 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року у справі № 274/4262/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, договір дарування, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, визнано недійсним.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином договір дарування у звязку з визнанням його Апеляційним судом Житомирської області недійсним не створював юридичних наслідків, зокрема, не породжував виникнення у ОСОБА_3 права власності на квартиру.

Посилаючись на вказані обставини та з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 20 червня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру №47, яка розташована по вул. Європейській, 106, у м. Бердичеві Житомирської області на імя ОСОБА_6, шляхом вилучення запису від 20 червня 2014 року № 60886681 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витребувати квартиру №47, яка розташована по вул. Європейській, 106, у м. Бердичеві Житомирської області, з незаконного володіння ОСОБА_6 на її користь.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 20 червня 2014 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_7 за реєстровим № 1886; скасовано державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2, (запис від 20 червня 2014 року № 6086681); витребувано вказану квартиру з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач ОСОБА_3 не будучи власником спірної квартири, не мала права на її відчуження відповідачеві ОСОБА_6, такий правочин суперечить положенням статей 311, 319, 658 ЦК України.

Скасовуючи державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за відповідачем ОСОБА_6 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, суд першої інстанції виходив з того, що, така реєстрація була проведена на підставі договору купівлі-продажу, який укладено з порушенням статей 311, 319 та 658 ЦК України, та який у зв'язку з чим визнано недійсним.

Крім того, ухвалюючи рішення про витребування спірної квартири з незаконного володіння відповідача ОСОБА_6 на користь позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ця квартира вибула з володіння ОСОБА_1 не з її волі.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Витребувано квартиру № 47, яка розташована по вул. Європейській, 106 у м. Бердичеві Житомирської області з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1

Скасовано державну реєстрацію права власності на цю квартиру за ОСОБА_2 та здійснено державну реєстрацію за ОСОБА_1

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20 червня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4 за реєстровим № 1886 відмовлено.

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року.

Заява ОСОБА_6 мотивована тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 06 липня 2016 року скасовано рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року у справі № 274/4262/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, та залишено в силі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування квартири № 47, розташованої по вул. Європейській, 106 у м. Бердичеві Житомирської області, укладеного 13 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами задоволено.

Скасовано рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року та ухвалено нове рішення, яким апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2016 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування реєстрації права власності та витребування квартири з чужого незаконного володіння відмовлено.

27 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що нововиявленою обставиною є постанова Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року прийнята у справі № 274/4262/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, якою було скасовано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 06 липня 2016 року та залишено в силі рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами задоволено.

Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року скасовано.

Відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами.

Постановою Верховного Суду від 23 січня 2019 року ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 23 березня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Правовідносини, що виникли, регулюються нормами ЦПК України 2004 року.

За змістом ч.1 ст. 363 ЦПК України 2004 року заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами по суті розглядається лише тим судом, який ухвалив рішення, яке переглядається.

Отже, заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами розглядається тим судом, який ухвалив рішення від 21 вересня 2016 року.

Частиною 1 ст. 362 ЦПК України 2004 року передбачено, що заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 березня 2019 року за клопотанням ОСОБА_1 поновлено строк для подання заяви про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Житомирської області.

Відповідно до статті 365 ЦПК України 2004 року розгляд заяви здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. Розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 361 ЦПК України 2004 року підставою для перегляду рішення суду у звязку з нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Звертаючись до суду із заявою 27 січня 2017 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 вказала, що постанова Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року, якою залишено в силі рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року про визнання недійсним договору дарування квартири, укладеного 13 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, є нововиявленою обставиною у справі, рішення по якій прийнято 21 вересня 2016 року, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України 2004 року.

Як уже зазначено рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами. Скасовано рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року та ухвалено нове рішення, яким апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2016 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування реєстрації права власності та витребування квартири з чужого незаконного володіння відмовлено.

Рішення апеляційного суду від 21 вересня 2016 року мотивовано тим, що оскільки встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25 березня 2015 року, залишеним в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 06 липня 2016 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, то вважається, що квартира № 47, яка розташована у будинку № 106 по вул. Європейській у м. Бердичеві Житомирської області вибула з володіння її власника ОСОБА_1 законно, на відповідній правовій підставі, а тому вимоги останньої про витребування спірної квартири від ОСОБА_2 є безпідставними і задо воленню не підлягають.

Проте, постановою Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним скасовано ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 06 липня 2016 року та залишено в силі рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року, яким позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано недійсним договір дарування квартири № 47, розташованої по вул. Європейській, 106 у м. Бердичеві Житомирської області, укладений 13 березня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Таким чином, скасовано судове рішення, яке було підставою для перегляду за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_2 рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року.

За наслідками заяви ОСОБА_2П про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року було ухвалено рішення Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року, яке у звязку з прийняттям постанова Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року підлягає скасуванню.

Підставами для цього є те, що, вирішуючи спір, апеляційний суд у своєму рішенні від 29 березня 2016 року виходив з обставин, встановлених рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 17.06.2015 року, яким визнано недійсним договір дарування від 13.03.2014 року квартири АДРЕСА_2, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Постановою Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року рішення Апеляційного суду Житомирської області від 17 червня 2015 року залишено в силі, а отже є правомірним врахування апеляційним судом від 29 березня 2016 року обставин, встановлених рішенням апеляційного суду від 17 червня 2015 року.

Отже, залишається чинним рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року яким апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Витребувано квартиру № 47, яка розташована по вул. Європейській, 106 у м. Бердичеві Житомирської області з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Скасовано державну реєстрацію права власності на цю квартиру за ОСОБА_2 та здійснено державну реєстрацію за ОСОБА_1 Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20 червня 2014 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4 за реєстровим № 1886 відмовлено.

Вирішуючи спір, апеляційний у своєму рішенні від 29 березня 2016 року дійшов висновку про те, що спірна квартира, яка є власністю позивача, вибула з її володіння не з її волі, а іншим шляхом та у відповідності до вимог пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України квартира позивача підлягає витребуванню у добросовісного набувача ОСОБА_2 на її користь.

Апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу, виходив з того, що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого статтями 215, 216 ЦК України. Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині скасування державної реєстрації на спірну квартиру за ОСОБА_2 та здійснення державної реєстрації за ОСОБА_1, апеляційний суд зауважив, що враховуючи, що чинна редакція Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у статті 19 передбачає як підставу реєстрації прав на нерухоме майно рішення судів, але стаття 26 цього Закону вказує на обовязковість зазначення судом про скасування запису про державну реєстрацію права власності при внесенні записів до Державного реєстру прав, таким чином право позивача не буде захищене повністю, якщо після витребування майна на його користь як законного власника реєстрація права власності на це майно залишиться за добросовісним набувачем.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 квітня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року.

Таким чином скасування рішення Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_1, яким було скасовано рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_2, підтверджує те, що рішення апеляційного суду від 29 березня 2016 року є чинним, а отже відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами.

Правомірність рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 підтверджена ухвалою Вищого касаційного суду, про що зазначено раніше, а тому будь-яких додаткових правових обгрунтувань не потребується. До того ж у такому випадку це не передбачено законом.

Оскільки скасування рішення суду від 21 вересня 2016 року презюмує чинність рішення суду від 29 березня 2016 року, тому доводи заяви ОСОБА_1 щодо залишення в силі рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року є необгрунтованими, а отже заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Переглядаючи рішення Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами, колегія суддів не вбачає підстав для аналізу доводів апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2016 року, оскільки такий аналіз зроблено у рішенні апеляційного суду від 29 березня 2016 року, яке у даному випадку не переглядається у звязку з нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Житомирської області від 21 вересня 2016 року скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Апеляційного суду Житомирської області від 29 березня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.04.2019.

Головуючий Судді