АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/50/19Головуючий у 1-й інстанції Компанієць О.В. Доповідач в апеляційній інстанції Фетісова Т.Л.
Категорія: 301030300
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів цивільної палати:

судді-доповідача Фетісової Т.Л.

суддів Василенко Л.І., Гончар Н.І.

секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідач - ТОВ «Вісак-Оризон»,

особа, яка не брала участі у справі та питання про права, свободи, інтереси

та обов'язки якої вирішено у судовому рішенні (скаржник) - ДП МЗ «Оризон»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Машинобудівний завод «Оризон» (ДП МЗ «Оризон») на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.11.2011 (ухвалене в залі судових засідань Смілянського міськрайонного суду об 11 год. 20 хв., повний текст складено 29.11.2011, суддя в суді першої інстанції Компанієць О.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ТОВ «Вісак-Оризон» про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, :

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду 09.08.2011 з даним позовом, яким просили визнати за ОСОБА_3 право власності на 3 / 4 частини та за ОСОБА_4 право власності на 1 / 4 частину нежитлової будівлі готелю «Оризон» (А-3) з підвалом, розташованих по вул. Мазура, 22-а в м. Сміла Черкаської області; витребувати з незаконного володіння відповідача АН користь позивачів вказаний об'єкт нерухомості.

В обґрунтування вказано на те, що 20.09.2008 ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» придбало у ОСОБА_3 нежитлову будівлю готелю «Оризон» (літ. А-3) з підвалом (літ. п/д), розташовану по вул. Мазура, 22-а, в м. Сміла. 20.10.2009 Смілянський міськрайонний суд своїм рішенням визнав частково недійсним вищенаведений договір купівлі-продажу та витребував готель «Оризон» з незаконного володіння ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» на користь ТОВ «Вісак-Оризон». 06.07.2011 Верховний Суд України скасував це рішення і виніс нове, яким у позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу готелю та його витребування відмовив. Отже вказаний об'єкт нерухомості було повернуто у власність ТОВ «Торгбудпрофіль СМ».

01.03.2011 ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» ліквідоване за рішенням засновників: ОСОБА_3, якому належало 75% часток у статутному фонді, та ОСОБА_5, якій належало 25% часток у статутному фонді.

Отже право власності на нежитлові будівлі готелю з підвалом у відповідних частках має бути визнане за засновниками зазначеного ТОВ, які є позивачами у справі. Спірне майно має бути витребуване у відповідача на користь позивачів.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.11.2011 позовні вимоги у справі задоволено частково та визнано за за ОСОБА_3 право власності на 3 / 4 частини та за ОСОБА_4 право власності на 1 / 4 частину нежитлової будівлі готелю «Оризон» (А-3) з підвалом, розташованих по вул. Мазура, 22-а в м. Сміла Черкаської області, а в задоволенні решти вимог - відмовлено.

При цьому суд виходи з того, що майно юридичної особи після її ліквідації має передаватися на праві власності її засновникам, якими є позивачі у справі. Також суд вказав, що відповідач не володіє спірним майном, що не дає підстав для задоволення позовних вимог про витребування майна на користь позивачів.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ДП МЗ «Оризон», як особою, яка не брала участі у справі та питання про права, свободи, інтереси та обов'язки якої вирішено у судовому рішенні, подано 02.06.2017 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та на неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати та новим рішенням відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування вказано на те, що постановою господарського суду Черкаської області від 23.10.2012 ДП МЗ «Оризон» визнано банкрутом. В ході здійснення ліквідаційної процедури було вчинено дії по виявленню майна банкрута та встановлено, що приміщення готелю «Оризон» у м. Сміла, вул. Мазура, 22-А, має включатися до ліквідаційної маси підприємства, що свідчить про вирішення у оскарженому рішенні питань про права скаржника на вказане майно.

ТОВ «Вісак-Оризон» ніколи не володіло спірний майно, отже є неналежним відповідачем. Натомість скаржник, як правонаступник державного підприємства фірми «Оризон-Прилад» згідно акту приймання-передачі основних засобів згідно розподільчого балансу станом на 01.04.2003 одержав у власність спірне майно. Рішенням господарського суду Черкаської області від 29.05.2008 за державним підприємством фірмою «Оризон-Побут» визнано право власності на спірне приміщення готелю та на підставі цього рішення підприємство відчужило це майно ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 16.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу ОСОБА_6 16.08.2008 та зареєстрованого за №7161. Потім ОСОБА_3 продав 20.09.2008 готель ТОВ «Торгбудпрофіль СМ».

Однак рішення господарського суду Черкаської області від 29.05.2008 на підставі якого у державного підприємства фірми «Оризон-Побут» виникло право власності на спірне майно, скасовано постановою Вищого господарського суду України від 02.09.2008, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20.11.2008 позов державного підприємства фірми «Оризон-Побут» про визнання права власності на приміщення готелю залишено без розгляду.

Оскільки статутом підприємства-скаржника передбачено, що відчужувати основні фонди можна лише з дозволу Мінпромполітики України, що в даній справі не мало місця, скаржник вважає, що спірне майно вибуло з власності держави всупереч вимог закону.

Згідно з витягом №16290455 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна все нерухоме майно ДП МЗ «Оризон» перебувало під арештом з 23.02.2007, отже спірне майно відчужуватися не могло.

Відзиву на апеляційну скаргу подано не було.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи судом встановлено наступні обставини по справі.

Наказом Міністерства машинобудування, військово - промислового комплексу і конверсії України від 20.03.1995 року за № 199 реорганізовано державне підприємство «Радіоприладний завод «Оризон» та виділено з його складу державне підприємство «Оризон-Побут», якому згідно акту - приймання передачі від 01.12.1995 року передано на баланс готель «Оризон» в м. Сміла по вул. Мазура,16.

В свою чергу, державне підприємство «Оризон-Побут» згідно до акту прийому - передачі майна від 27.12.2000 року за № 257 передало вказаний готель «Оризон» на баланс ДПФ «Оризон-Прилад».

В подальшому, згідно до акту прийому-передачі майна від 03.04.2003 року ДПФ «Оризон-Прилад», у відповідності до наказу Міністерства промислової політики України від 03.04.2003 року, передала готель «Оризон» державному підприємству «Машинобудівний завод «Оризон», який є скаржником у даній справі.

Далі, як вбачається з матеріалів справи та суті постанови Верховного суду України від 06.07.2011року у справі за № 6-46333св10 (а.с.11-13), державне підприємство «Машинобудівний завод «Оризон» 16.05.2008 року передало за актом приймання- передачі вказаний готель ТОВ «Вісак -Оризон», в якості виконання умов мирової угоди між цими підприємствами, яка затверджена ухвалою господарського суду Черкаської області від 14.12.2005року. Відповідно до умов вказаної мирової угоди боржник -ДП «Машинобудівний завод «Оризон» зобов'язувався поетапно передавати майно інвесторам, зокрема, і ТОВ «Вісак - Оризон» на суму вимог кредиторів, згідно із графіком та переліком майна, яке підлягає передачі.

В цей же час рішенням господарського суду Черкаської області від 29.05.2008 (а.с.134) за державним підприємством фірмою «Оризон-Побут» визнано право власності на нежитлову будівлю готелю «Оризон» (літ. А-3) з підвалом (літ. п/д), розташовану по вул. Мазура, 22-а,( колишня Мазура,16) в м. Сміла (далі по тексту постанови - спірне майно). В якості правової підстави винесення вказаного рішення слугував вищевказаний наказ Міністерства машинобудування, військово - промислового комплексу і конверсії України від 20.03.1995 року, яким реорганізовано державне підприємство «Радіоприладний завод «Оризон» та виділено з його складу державне підприємство «Оризон-Побут» та згідно акту - приймання передачі від 01.12.1995 року передано на баланс готель «Оризон» в м. Сміла по вул. Мазура,16.

Постановою ВГСУ від 02.09.2008 (а.с.135-137) рішення господарського суду Черкаської області від 29.05.2008 (на підставі якого у ДП фірма «Оризон-Побут» виникло право власності на спірне майно) скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20.11.2008 (а.с.138-139) позов державного підприємства фірми «Оризон-Побут» про визнання права власності на приміщення готелю залишено без розгляду.

Згідно договору купівлі-продажу від 16.08.2008 (а.с.132) ДП фірма «Оризон-Побут», як продавець, продало ОСОБА_3, як покупцю, нежитлову будівлю готелю «Оризон» (літ. А-3) з підвалом (літ. п/д), розташовану по вул. Мазура, 22-а, в м. Сміла.

20.09.2008 ТОВ «Торгбудпрофіль СМ», як покупець, за договором купівлі-продажу (а.с.7) придбало у ОСОБА_3, як продавця нежитлову будівлю готелю «Оризон» (літ. А-3) з підвалом (літ. п/д), розташовану по вул. Мазура, 22-а, в м. Сміла. 23.09.2008 за ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» зареєстровано право власності на спірне майно (а.с.9).

20.10.2009 Смілянський міськрайонний суд своїм рішенням визнав частково недійсним вищенаведений договір купівлі-продажу та витребував готель «Оризон» з незаконного володіння ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» на користь ТОВ «Вісак-Оризон».

06.07.2011 Верховний Суд України скасував це рішення міськрайонного суду і виніс нове (а.с.11-13), яким у позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу готелю та його витребування відмовив.

01.03.2011 ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» ліквідоване за рішенням засновників: ОСОБА_3, якому належало 75% часток у статутному фонді, та ОСОБА_5, якій належало 25% часток у статутному фонді, що вбачається зі статуту товариства та протоколу №8 загальних зборів його учасників від 10.12.2010 (а.с.24).

Позивачі у справі вказують на те, що спірне майно їм належить на підставі положень ч.12 ст.111 ЦК України про те, що майно юридичної особи, що ліквідовується (ТОВ «Торгбудпрофіль СМ»), яке залишилося після задоволення вимог кредиторів, передається її учасникам, що складає суть їх позовних вимог про визнання права власності на спірне майно.

Також вони вказують, що на момент ліквідації 01.03.2011 ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» саме це товариство було власником спірного майна та є ним на даний момент.

Згідно до ухвали господарського суду м. Києва від 11.06.2018 року ТОВ «Вісак-Оризон» ліквідовано як юридичну особу в зв'язку з його банкрутством.

Однак позовні вимоги у справі заявлено до ТОВ «Вісак-Оризон», який за твердженнями апелянта не є належним відповідачем у даній справі, оскільки державне підприємство«Машинобудівний завод «Оризон» 16.05.2008 року фактично не передало за актом приймання-передачі вказаний готель ТОВ«Вісак-Оризон», що, на думку скаржника, підтверджується наданими ним копіями інвентаризаційного опису від 21.05.2008 року, з яких вбачається, що вказаний готель вже після складення вказаного акту продовжував перебувати на балансі ДП «Машинобудівний завод «Оризон».

На підставі вищевказаного апелянт підтримує перед судом свою позицію про те, що спірне майно належить йому на праві господарського відання, щодо захисту якого застосовуються положення закону, що регулюють захист права власності, та вважає, що незалученням його до участі по даній справі, суд порушив його охоронювані законом права та інтереси.

Апеляційний суд враховує наступні правові норми, що регламентують захист права власності.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню: ст. 387 ЦК України - власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним; ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже питання про захист права власності може порушувати особа, яка має таке право, заявляючи відповідні вимоги до особи, яка це право порушує.

Оглянувши в судовому засіданні оригінал акту прийому-передачі майна від 03.04.2003 року, згідно якого ДПФ «Оризон-Прилад», у відповідності до наказу Міністерства промислової політики України від 03.04.2003 року, передала готель «Оризон» державному підприємству «Машинобудівний завод «Оризон» та акту приймання - передачі вказаного готель ТОВ «Вісак -Оризон» від ДП«Машинобудівний завод «Оризон», в якості виконання умов мирової угоди між цими підприємствами, а також враховуючи те, що на момент розгляду даної справи судом апеляційної інстанції право власності на вказане майно зареєстровано в установленому законом порядку за ТОВ «Торгбудпрофіль СМ» і яке наразі ніким не оспорено та не скасовано, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не визначився з усім колом осіб, чиї права зачіпає виниклий спір, і за наявності даних, що свідчать про наявність інших юридичний осіб, які претендують на вказане майно, не перевіривши належним чином цих обставин, залучив до участі у справі у якості відповідача лише ТОВ «Вісак-Оризон».

Крім того, задовольняючи позов ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до ТОВ «Вісак-Оризон» про визнання за ними права власності, суд першої інстанції не врахував, що право вланості на вказане майно було зареєстроване в установленому законом порядку за ТОВ «Торгбудпрофіль СМ», засновником якого і були самі ж позивачі, та не встановив в чому саме полягав в такому разі їх спір про право цивільне з ТОВ «Вісак-Оризон» за захистом якого вони звернулися до суду.

При цьому, апеляційний суд на стадії апеляційного перегляду справи позбавлений можливості на залучення осіб до участі у справі, адже цивільне процесуальне законодавство не надає можливості залучати до участі у справі належного відповідача на стадії апеляційного перегляду судового рішення, так як ч.1 ст.367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначеного суд першої інстанції при вирішення справи не врахував та прийшов до помилкового висновку про те, що в даному випадку позовні вимоги є законними, належним чином обґрунтованими тому підлягають до задоволення.

Згідно вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином апеляційний суд приходить до висновку про те, що заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.11.2011 в даній справі в частині вирішення позовних вимог про визнання за позивачами права власності на спірне майно слід скасувати у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та постановою залишити такі позовні вимоги без задоволення, в решті - рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.

На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України у зв'язку із частковим задоволенням апеляційної скарги та відмовою у позовних вимогах, з позивачів до державного бюджету слід стягнути по 1001,00 грн. судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.11.2011 у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ТОВ «Вісак-Оризон» про визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння в частині вирішення позовних вимог про визнання права власності - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ТОВ «Вісак-Оризон» про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без задоволення.

У решті заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29.11.2011 в цій справі - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету України 1001,00 грн. судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету України 1001,00 грн. судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 24.01.2019 року.

Суддя-доповідач

Судді