Справа № 536/2089/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Колотієвського О.О.

за участю секретаря Коваль В.А.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В своїй позовній заяві позивач вказувала, що між нею та ОСОБА_2 18 березня 2015 року був зареєстрований шлюб.

Від даного шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні.

Шлюбні відносини з відповідачем припинили в січні 2018 року через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, непорозумінь, що призвело до втрати почуттів поваги та любові та розпаду сімї.

Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам.

На підставі викладеного просила суд ухвалити рішення, яким шлюб, укладений 18 березня 2015 року між нею та ОСОБА_2 розірвати, поновити їй шлюбне прізвище Гирич та стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не зявилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає.

В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в звязку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Суд, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони по справі 18 березня 2015 року зареєстрували шлюб в Виконавчому комітеті Червонознамянської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, про що 18 березня 2015 року видано свідоцтво про шлюб серії І-КЕ № 128623, актовий запис №05.

Під час шлюбу, 18 березня 2015 року у них народилася донька ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №215252, виданим 27 березня 2015 року Виконавчим комітетом Червонознамянської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №12 та 01 квітня 2016 року донька ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №240511, виданим 11 квітня 2016 року Виконавчим комітетом Червонознамянської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №13.

Шлюбні відносини з відповідачем не склалися через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні обовязки, непорозумінь, що призвело до втрати відчуття любові один до одного.

Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Так як позов задоволено, то відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати в сумі 704,80 грн., що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст.24, 104, 105, 110, 112, 114, 160 СК України, ст. 76, 141,258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований 18 березня 2015 року у Виконавчому комітеті Червонознамянської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області за актовим записом № 05, розірвати.

Поновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище Гирич.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи,якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_5