Провадження №2/748/264/19
Єдиний унікальний № 748/298/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2019 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Олещенко В.І.,

при секретарі Авраменко Ю.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам за період з 12.11.2018 року по 30.01.2019 року, яка нараховувалась на підставі виконавчого листа, виданого Чернігівським районним судом Чернігівської області згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23.11.2018 року по цивільній справі № 748/2851/18. Мотивує свої вимоги тим, що з 12.11.2018 року по 20.11.2018 року він перебував на стаціонарному лікуванні з приводу лікування гострого флегмонозного апендициту. Після виписки зі стаціонарного лікування, лікар надав йому рекомендацію виключити важкі фізичні навантаження строком на три місяці, а оскільки його робота повязана з фізичними навантаженнями то в період часу з 12.11.2018 року по 30.01.2019 року він не працював, у звязку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів.

Ухвалою судді від 6 лютого 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі та призначено судове засідання.

Відповідач ОСОБА_4 подала відзив на позов, в якому йдеться про те, що позов ОСОБА_1 вона не визнає, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що в обґрунтування заявленого позову ОСОБА_1 посилається виключно на те, що в період з 12.11.2018 року по 20.11.2018 року перебував на стаціонарі з приводу лікування гострого апендициту. Інших обставин, що мають істотне значення, та які могли вплинути на можливість сплатити аліменти позивачем у вказаний період не зазначається. Гострий флегмонозний апендицит та протипоказання важких фізичних навантажень строком з 12.11.2018 по 30.01.2019 не є тяжкою хворобою, що позбавляє обов'язку утримувати дитину та сплачувати аліменти на її утримання. Звільнення повивача від сплати заборгованості по аліментам призведе до порушення прав дитини, отже підстави для такого звільнення повинні бути виключними. Разом з тим, не надано обставин, що мають істотне значення, які свідчать про неможливість позивача сплачувати заборгованість по аліментам. У задоволенні позову ОСОБА_5 просить відмовити.

У свою чергу у відповіді на відзив позивач зазначив, що єдиним джерелом його існування є робота, яка має мінливий дохід, і в основному його робота пов'язана з фізичними навантаженнями, тому що він працює не офіційно на будівництві. Він перебував на стаціонарі з 12.11.2018 року по 20.11.2018 року з приводу лікування гострого флегмонозного апендициту. Йому рекомендовано нагляд хірурга, виключити важкі фізичні навантаження строком до 3 місяців та призначено лікування. Данна обставина має істотне значення, тому що він фізично не мав можливості працювати за станом здоров?я. Крім того, у нього дуже хворий батько ОСОБА_6, котрий також потребує допомоги.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з"явилася.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні.

Заслухавши сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 листопада 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с.3-5)

На виконанні у Чернігівському районному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_7 аліментів на користь ОСОБА_4.

Згідно з розрахунком Чернігівського районного відділу державної виконавчої служби від 20 березня 2019 року, ОСОБА_7 має заборгованість зі сплати аліментів за спірний період листопад 2018 року - січень 2019 року у загальному розмірі 3 090 грн 69 коп. (а.с. 38)

Як вбачається з копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) від 20 листопада 2018 року, ОСОБА_1 перебував з 12.11.2018 року по 20.11.2018 року на стаціонарному лікуванні з діагнозом: гострий флегмонозний апендицит. Також, зазначено, що рекомендовано виключити важкі фізичні навантаження строком на три місяці. (а.с.6)

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили пояснення позивача щодо того, що ОСОБА_1 працює на будівництві та після оперативного втручання він не мав можливості працювати протягом листопада 2018 року - січня 2019 року.

У судовому засіданні з пояснень позивача та свідка ОСОБА_9 вбачається, що позивач має автомобіль, на котрому по дорозі з лікарні позивач привозив свідкові інструменти.

За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

За змістом ч.2 ст. 197 СК України, передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Часиною 3 ст. 12 ЦПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зазначеній вище виписці із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20 листопада 2018 року, йдеться про рекомендацію ОСОБА_1 виключити важкі фізичні навантаження строком на три місяці.

Разом з тим, у справі відсутні докази того, що позивач є обмеженим у виборі професії та реалізації права на працю, що він був позбавлений можливості, виключивши важкі навантаження, мати заробіток, і доказів наявності у позивача такого стану здоровя, що перешкоджав останньому у реалізації свого права на працю, суду надано не було.

Та обставина, що батько позивача має тяжкі захворювання, існувала на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів, і доказів того, що батько позивача отримує від позивача матеріальну допомогу, суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позивачем не було надано суду беззаперечних доказів щодо наявності обставин, що мають істотне значення, для звільнення позивача від сплати аліментів, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Як вбачається з розрахунку вартості правничої допомоги за договором від 18 лютого 2019 року, відповідач ОСОБА_4 понесла витрати за послуги адвоката в розмірі 1 500 грн.

За таких обставин, з позивача підлягають стягненню на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу.

Керуючись ст. 12-13, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати заборгованості по аліментам відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1 500 грн витрат, пов"язаних з розглядом справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 12 квітня 2019 року.

Суддя В.І. Олещенко