Справа № 482/1602/18
Номер провадження 2/482/15/2019

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
17 січня 2019 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Демінської О.І., за участю секретаря Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання, -
В С Т А Н О В И В
В серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання .
В обґрунтування позову зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2. з 05.04.2000 року. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У 2018 році їх син вступив до Чорноморського національного університету імені ОСОБА_4, 1 курс денної форма навчання. Знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Оскільки вона не має можливості у повній мірі утримувати сина, та її матеріальні можливості не дозволяють у повній мірі задовольняти потреби сина на період навчання, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 5000 грн. щомісячно з дати подачі позову до суду та до закінчення навчання.
Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі та просила позов задовольнити з викладених в ньому підстав.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч.ч. 5, 6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав.
У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за місцем реєстрації місця проживання, викликався до суду, позивач не заперечувала проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися до зали судового засідання.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05.04.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ФП №074234, виданим Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції 25.09.2003р.
В період шлюбу, 03.07.2000 року у них народився син ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП №108282, виданим відділом запису актів про народження м. Миколаєва 08.08.2000 року.
Згідно довідки Чорноморського національного університету імені ОСОБА_4 за №37-ПК від 16.08.2018 року ОСОБА_3 був зарахований на навчання до ЧНУ імені ОСОБА_4 на спеціальність 121 «Інженерія програмного забезпечення», 1 курс, денної форми навчання. Початок навчання з 01.09.2018 року.
Відповідач ОСОБА_2 матеріальної допомоги позивачу, у звязку з навчанням дитини, яка не має можливості самостійно отримувати дохід, не надає. Відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу на період навчання.
Повнолітній ОСОБА_3 знаходиться на повному матеріальному утриманні своєї матері, оскільки її матеріальні можливості не дозволяють у повній мірі задовольняти потреби сина, вона змушена звернутися до суду з позовом.
Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.
При цьому, в позовній заяві позивач зазначає, що відповідачу на праві власності належить нерухоме майно, а саме: ѕ частини квартири АДРЕСА_1; ј частина земельної ділянки площею 0,25 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Стара Богданівка, вул. Очаківська, 21; ј частина земельної ділянки площею 0,09 га, що розташована за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Стара Богданівка, вул. Очаківська, 21 та ј частина житлового будинку, що розташований за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с. Стара Богданівка, вул. Очаківська, 21.
Крім того, позивач зазначає, що відповідач до 2017 року був приватним підприємцем та наданий час надає послуги з ремонтно-будівельних робіт.
Суд вважає, що наявність нерухомого майна та здійснення відповідачем підприємницької діяльності до 2017 року не є підтвердженням його доходів та його спроможності сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач не надала суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Докази, на які посилається позивач, доводять потреби повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в допомозі з боку батьків, проте жодним чином не свідчать про реальну можливість відповідача надавати таку допомогу.
Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання, і у зв'язку з цим він потребує, з урахуванням матеріального становища відповідача та стану його здоров'я, відповідно до ст. 199 СК України з останнього необхідно стягнути аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст. ст. 183, 184, 191, 200 СК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на час навчання у розмірі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 28.08.2018 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.
В іншій частині вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення складено 17.01.2019 року.

Головуючий О.І.Демінська