Справа № 462/5742/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді - Пилип'юк Г. М.

за участю секретаря - Зубрицької О. М.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача- Сторонського І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування завданих збитків у розмірі 2146,00 гривень, заподіяних залиттям квартири за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 94/9 та моральної шкоди в розмірі 5000,00 грн., 300 грн. витрат за проведення оцінки майна, 500 грн. витрат на правову допомогу та 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є власником вказаної квартири, на підставі акту комісії ЛКП «Богданівка» від 30.07.2018 року та при обстеженні було встановлено, що у ванній кімнаті та кухні квартири позивача виявлено плями, які утворилися від залиття квартири позивача мешканцем квартири №13 ОСОБА_2, яка знаходиться поверхом вище. На підставі звіту ПП «Експерт МАШ» від 20.08.2018 року встановлено, що в приміщенні квартири позивача внаслідок залиття встановлені пошкодження стелі, стін ванної кімнати на кухні. Зазначає, що визначено вартість та обсяг робіт, які необхідні для відновлення попереднього стану затопленої квартири у сумі 2146,00 грн. Оскільки відповідач добровільно не хоче відшкодувати завдану шкоду, тому змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Позивач вказує, що внаслідок залиття її квартири їй було спричинено моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 5000,00 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 17.09.2018 відкрито провадження у справі.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснила, що оскільки це все тягнеться тривалий час, воно не могло відбитися на її здоров'ї. Від постійних залиттів вона постійно перебувала в стресових ситуаціях, виходячи з дому, переживала, що відбудеться чергове залиття. У 2016 та 2018 роках вона перенесла операції, що свідчить про те, що це є наслідком постійних стресів. На даний час відповідач не відшкодував майнову шкоду, спричинену залиття квартири, а тому його бездіяльність напряму порушує права та інтереси позивача в частині забезпечення користування квартирою. За наведеного, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позову не визнав та пояснив, залиття квартири позивача не могло відбутися з його вини, і позивачем на підтвердження цього не надано належних доказів. Просить в позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири №9 на вул. Любінська, 94 у м. Львові.

Відповідач ОСОБА_2 є власником квартири №13 на вул. Любінська, 94 у м. Львові, яка розташована поверхом вище квартири позивача.

Як вбачається з акта, складеного комісією ЛКП «Богданівка» від 30.07.2018 року (а.с.6), залиття стелі ванної кімнати та частково кухні квартири АДРЕСА_1, сталося з квартири №13 цього будинку.

Крім того, на підставі звіту ПП «Експерт МАШ» від 20.08.2018 року встановлено, що в приміщенні квартири позивача внаслідок залиття встановлені пошкодження стелі, стін ванної кімнати на кухні. Зазначає, що визначено вартість та обсяг робіт, які необхідні для відновлення попереднього стану затопленої квартири становить 2146,00 грн.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили факт того, що залиття відбулося з вини власника квартири № 13. Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він працює головним інженером ЛКП "Богданівка" та 30.07.2018 року він був при обстеженні квартири позивачки та обстежував квартиру відповідача, де ним було встановлено те, що у відповідача протікав сифон під умивальником у кухні. Свіок ОСОБА_3 зазначила, що в момент, коли сталося залиття, вона бачила, як по стінах в під'їзді тече вода. Додала, що залиття відбувалося неодноразово.

Відповідачем суду не надано доказів на спростування висновків щодо причин залиття квартири позивача, а тому позов в частині відшкодування матеріальної шкоди є підставним.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Частинами 1-3 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Згідно роз'яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Згідно п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих завязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Так, судом достовірно встановлено, що з вини відповідача відбулося залиття квартири позивача, а тому суд на підставі ч.5 ст.82 ЦПК України виходить з того, що спричинення позивачу моральної шкоди знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з діями, бездіяльністю відповідача, внаслідок чого відбулося залиття квартири позивача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди є підставною, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, глибини перенесених ним фізичних і душевних страждань, їх довготривалий характер, а також те, що залиття квартири позивача носить систематичний характер, вважає, що достатнім та справедливим є відшкодування відповідачем на користь позивача моральної шкоди у розмірі 1000,00 гривень.

Крім цього, у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім та документально підтверджені судові витрати в розмірі 704,80 грн. сплаченого судового збору, 300 (триста) грн. витрат за проведення оцінки майна, 500 (п'ятсот) грн. витрат на правову допомогу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 81, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд

ухвалив :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири у розмірі 2146 (дві тисячі сто сорок шість) грн. та 1000 (одна тисяча) грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300 (триста) грн. витрат за проведення оцінки майна, 500 (п'ятсот) грн. витрат на правову допомогу та 704 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11.04.2019 року.

Суддя: Г.М. Пилипюк

Оригінал рішення.