ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 липня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/9590/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Жук М.І.

Апеляційне провадження № 22-з/4823/52/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Мамонової О.Є.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди,

встановив:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.12.2016 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди - задоволено повністю.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 04.12.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.12.2016 змінено. Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Постановою Верховного Суду від 02.07.2018 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 04.12.2017 - залишено без змін.

03.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського апеляційного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування посилається на те, що під час апеляційного провадження в даній справі ним були понесені судові витрати на проведення експертизи в сумі 1015,20 грн. При ухваленні апеляційним судом рішення від 04.12.2017 не було вирішено питання щодо розподілу цих судових витрат. Заявник просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на свою користь понесені витрати на проведення експертизи в даній справі, що мало місце під час апеляційного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Ухвалення додаткового рішення є процесуальним способом усунення неповноти рішення суду, постановленого по суті спору.

Враховуючи вимоги ч. ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України та наявні у матеріалах справи докази, апеляційний суд не вбачає необхідності у виклику сторін в судове засідання для вирішення заяви про ухвалення додаткового судового рішення.

Відповідно до статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» постановлено ліквідувати Апеляційний суд Чернігівської області та утворити Чернігівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Чернігівську область, з місцезнаходженням у місті Чернігові.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті "Голос України" № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Чернігівського апеляційного суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 справу було розподілено наступному складу колегії: головуючий суддя (суддя-доповідач): Н.В. Висоцька, судді - І.О. Боброва, О.Є. Мамонова.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення , виходячи з наступного.

Згідно із положеннями ч. 13 ст.141 ЦПК України (у редакції чинній на момент подачі заяви), суд апеляційної інстанції вирішує питання щодо судових витрат виключно у випадку зміни рішення суду першої інстанції або ухвалення нового рішення без передачі справи на новий розгляд.

З матеріалів справи вбачається, що рішення по даній справі було ухвалене 04.12.2017 Апеляційним судом Чернігівської області.

03 липня 2019 відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення у справі додаткового судового рішення, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, а саме витрат на проведення експертизи в сумі 1015,2 грн. До даної заяви відповідач долучив копію квитанції, як доказ, що підтверджує розмір та склад судових витрат.

За змістом ст. 88 ЦПК України (у редакції чинній на момент ухвалення рішення суду апеляційної інстанції) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України (у редакції чинній на момент ухвалення рішення суду апеляційної інстанції) суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Питання про розподіл судових витрат вирішується судом одночасно із ухваленням рішення суду. В мотивувальній частині рішення суд повинен визначити склад цих витрат та як вони розподіляються між сторонами. В резолютивній частині рішення зазначається, хто і на чию користь сплачує ці судові витрати. Додаткове рішення може бути ухвалене і тоді, коли суд вирішив питання про розподіл судових витрат лише частково.

Додаткове рішення не може бути ухвалене на підставі додатково поданих доказів про розмір та склад судових витрат. Не допускається подання документів, що підтверджують, наприклад, розмір витрат на проведення експертизи, і їх включення до складу судових витрат після ухвалення рішення.

Матеріали справи містять лише оригінал рахунку № 152 від 18.09.2017 з зазначенням реквізитів для сплати за проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 1015, 20 грн (а.с. 149).

Крім того, матеріали справи не містять оригіналу квитанції (чеку, платіжного доручення) про таку сплату.

Заявником до заяви про ухвалення додаткового рішення долучено копію квитанції на суму 1015,20 грн, оригіналу не надано.

Аналізуючи вимоги статті 270 ЦПК України, слід дійти висновку, що додаткове рішення може бути ухвалене лише у випадках і за умов, передбачених частиною першою статті 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Отже, додаткове рішення у справі з підстав зазначених заявником не може бути ухвалено, оскільки відсутні необхідні для цього умови, передбачені частиною першою статті 270 ЦПК України.

Враховуючи зазначене, в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 270, 384, 389 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: