Справа № 635/889/18
Провадження № 2/635/1536/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді - Шинкарчука Я. А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

04 лютого 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування вимог зазначила, що в період 2014 року по 2018 рік сторони проживали спільно однією сімєю, 3 24 жовтня 2017 року офіційно зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а тому просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», який становить з 1 січня 2019 року 1 626 гривень 00 копійок.

05 березня 2019 року на адресу Харківського районного суду Харківської області надійшла інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) позивача та відповідача, отримана в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України, відповідно до якої відповідач та позивача, зареєстрованими/знятими з реєстраційного обліку не значиться.

Між тим, згідно довідки виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області № 321 від 11.02.2019 року зареєстроване місце проживання позивача ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_3 значиться за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А. з 04 березня 2019 по 07 березня 2019 ( включно) перебував на лікарняному.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 08 листопада 2018 позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання учасники справи не зявились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином.

Позивач ОСОБА_1 надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи повести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву, в якій просить розгляд справи повести без його участі, позовну заяву визнає в повному обсязі та не заперечує щодо її задоволення.

В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І ВЛ № 508606.

Згідно довідки виконавчого комітету Пісочинської селдищної ради Харківського району Харківської області № 321 від 11.02.2019 року дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачем ОСОБА_1

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач є працездатною особою молодого віку, не позбавлений можливості працювати, даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину суду не надано, а тому суд приходить до висновку що відповідач може сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини.

Згідно ст. 23 Конституції України кожна людина має право на вільний розвиток своєї особистості, якщо при цьому не порушуються права і свободи інших людей, та має обов'язки перед суспільством, в якому забезпечується вільний і всебічний розвиток її особистості.

Кожна людина вільна в виборі способу життя і тому, відповідач повинен обрати корисний спосіб життя як для себе особисто, так і для своєї дитини і для суспільства в цілому.

Відповідно до ст. ст. 8 , 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Виходячи із того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи згоду відповідача щодо розміру аліментів, а також той факт, що більший тягар по утриманню дитини лежить на матері, оскільки дитина проживає з нею, суд вважає за можливе відступити від рівності часток і встановити розмір аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 626 ( одна тисяча шістсот двадцять шість) гривень.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Позовна заява про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини подана до суду 04 лютого 2019 року.

Статтею 179 СК України встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в звязку з чим з ОСОБА_2 за вимогу про стягнення аліментів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1 626 (одна тисяча шістсот двадцять шість) гривень 00 копійок на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, починаючи з 04 лютого 2019 року, та до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 768 гривень 40 копійок в дохід держави .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платників податків (РНОКПП) НОМЕР_1, паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм, 001324893, орган видачі 6351, дата оформлення 14.12.2017.

відповідач ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання судом не встановлено, останнє відоме зареєстроване місце проживання у встановленому законом порядку за адресою: м. Лозова, вул. Нікітіна, 20, Харківська область, реєстраційний номер облікової картки платників податків (РНОКПП) НОМЕР_2, паспорт громадянина України серії МТ 236783, виданий Лозівським МВ ГУМВС України в Харківській області 30.07.2012.

Повне рішення складено 11 квітня 2019 року.

Суддя Я.А. Шинкарчук