ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2516/19 Справа № 214/3847/18 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А.В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року, яке постановлено суддею Ткаченко А.В. в місті Кривому Розі, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року позивач звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька ОСОБА_4, яка після розірвання шлюбу між сторонами 28 серпня 2003 року, мешкає разом з позивачем. ОСОБА_4 досягла повноліття, 01 вересня 2017 року вступила та навчається до теперішнього часу у Криворізькому державному педагогічному університеті. Термін закінчення навчання 30 червня 2021 року включно. Навчається на денній формі за контрактом, загальна вартість освітньої послуги за навчання становить 65 443 гривні. Натомість, відповідач ОСОБА_2 офіційно працює заступником командира взводу у ДВГРЗ ДСНС України - Взвод повітряно - депресійних зйомок, має стабільний дохід, та одержує заробітну плату 15 962,58 гривень. Доходів позивача не вистачає забезпечити усі потреби доньки, а саме придбання продуктів харчування, проїзд до місця навчання, придбання одягу, сплата комунальних платежів і тому на період навчання вона потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків, у зв'язку з чим вона потребує допомоги з боку батька, який зобов'язаний за даних обставин її надавати. Просила суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 01 вересня 2017 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2021 року.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року позовні вимоги позивача задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 18 червня 2018 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2021 року, але не більше, ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції та стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 яка продовжує навчання, в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на те, що судом першої інстанції допущено неповне з'ясування обставин справи, зокрема не враховано, що на утриманні у відповідача знаходяться пристарілі непрацездатні батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є пенсіонерами та отримують пенсію в розмірі 1638,22 гривень та 3372,85 гривень.

Окрім того, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідач утримує дитину своєї дружини від попереднього шлюбу, яка є інвалідом дитинства, з 2012 року їй безстроково встановлена група інвалідності. Також на утриманні відповідача знаходиться донька ОСОБА_7 - малолітня ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у якої немає батька, та яка отримує невелику грошову допомогу, як матір одиначка.

Також звертає увагу на те, що судом не встановлена грошова сума яка є необхідною та достатньою для забезпечення доньки.

В відзиві на апеляційну скаргу, позивач зазначає, що рішення суду, на її думку, є законним та обґрунтованим, прийнятим без порушень норм матеріального та процесуального права, а апеляційна скарга є необґрунтована та безпідставна.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 (а.с. 7).

Згідно довідки Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» № 20/891 від 06 грудня 2017 року та навчальних відомостей, ОСОБА_4 була зарахована на навчання на підставі наказу № 753-с від 08 серпня 2017 року до Державного вищого навчального закладу «Криворізький державний педагогічний університет» на денне відділення психолого - педагогічного факультету, термін закінчення навчального закладу 30 червня 2021 року (а.с. 13).

Згідно довідки № 3327 від 21.12.2017 року, позивач ОСОБА_1 працює в ПАТ «Кривбасзалізрудком» на посаді лампівника, її заробітна плата з червня 2017 року по листопад 2017 рік складає 22 012 гривень 86 копійок (а.с. 4).

Згідно довідки № 01/4-296 від 30.07.2018 року, відповідач ОСОБА_2 працює в ДВГРЗ ДСНС України на посаді заступника командира взводу, його заробітна плата з січня 2018 року по червень 2018 рік складає 141 623 гривень 42 копійок (а.с. 36).

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача та визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 182, 199, 200 СК України та виходив з того, що ОСОБА_4 у зв'язку із продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач зобов'язаний та має можливість її надавати, при цьому суд враховував матеріальне становище відповідача, який працює та отримує стабільну заробітну плату.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно визначився із правовідносинами, які виникли між сторонами і відповідно до норм ст. 199 СК України дійшов вірного висновку про зобов'язання батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги та вірно визначив період її навчання.

Цей висновок суду також узгоджується з роз'ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції в повній мірі врахував вимоги ч.1 ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а також роз'яснень, наведених Пленумом Верховного Суду України в п. 17 вищевказаної Постанови.

В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Установивши, що відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, що продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує такої допомоги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про зміну рішення суду та зменшення розміру стягнутих аліментів до 1/6 частки, оскільки як вбачається з матеріалів справи розмір оплати за навчання повнолітньої доньки в рік складає 14 610 грн. (а.с.12- зворот),дохід позивача згідно довідки з червня 2017 року по листопад 2017 рік складає 22 012 гривень 86 копійок, дохід відповідача згідно довідки з січня 2018 року по червень 2018 рік складає 141 623 гривень 42 копійок.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на обставини перебування на його утриманні літніх батьків, які є пенсіонерами, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки ОСОБА_9 отримує пенсію у розмірі 1638,22 грн. та ОСОБА_6 отримує пенсію у розмірі 3448,85 грн. (а.с. 37-38). Даний розмір пенсії не є меншим ніж мінімально визначений ЗУ «Про державний Бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для однієї особи станом на дату виплати січень-червнень 2018 року. Тому твердження відповідача про перебування на його утриманні батьків не ґрунтуються на законодавстві.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те, що на його утриманні перебуває дитина його дружини від попереднього шлюбу, яка є інвалідом дитинства, з 2012 року їй безстроково встановлена група інвалідності. Також на утриманні знаходиться онука дружини малолітня ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у якої немає батька та донька дружини отримує невелику грошову допомогу, як матір одиначка (а.с. 31), оскільки у відповідача відсутній обов'язок щодо утримання доньки дружини, натомість такий обов'язок є у батька повнолітньої доньки дружини відповідача, а на онуку дружини, донька дружини відповідача отримує допомогу, як матір одиначка.

Доводи апелянта про те, що судом не встановлена грошова сума яка є необхідною та достатньою для забезпечення доньки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки за будь-яких обставини, які свідчать про майновий стан відповідача, закон не наділяє його правом порушувати в суді питання про зміну способу сплати аліментів з частки від виду заробітку (доходу) на тверду грошову суму. Таким правом наділений тільки отримувач аліментів.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганськго районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: