Справа № 415/647/19
Провадження № 2-о/415/91/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2019 р. м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

в складі головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Керімової Е.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, представник заявника ОСОБА_2, про встановлення факту смерті, заінтересована особа Лисичанський міським відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1, звернулася до суду з даною заявою, зазначивши що, 18 жовтня 2018 р. у місті Луганську, Україна, померла ОСОБА_3. Заявник отримала документи про смерть померлої неналежного зразка, які не відповідають формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Задля реалізації своїх спадкових та соціальних прав, заявнику було необхідно отримати в органах РАЦС України свідоцтво про смерть, у чому їй було відмовлено Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. У звязку із цим просить суд встановити факт смерті.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив:

З копії заповіту від 12 лютого 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-8, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме права ОСОБА_1.

З копії паспорту громадянина України серії ЕМ №960014, виданого 29.11.2001 року Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 «а».

З копії свідоцтва про смерть серії І-ВВ №070336 від 18.12.2018 року, ОСОБА_3 померла 18 жовтня 2018 року у м. Луганську .

З відмови Лисичанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 23.01.2019 р., № 98 вбачається що представник заявника, ОСОБА_2 звернувся до Лисичанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області із заявою про державну реєстрацію факту смерті, проте йому було відмовлено у державній реєстрації факту смерті, з підстав предявлення документу, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У відповідності до ст. 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до абзацу першого п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04.02.2016р. №990-VIII «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», слід врахувати, що у померлої особи може не бути родичів, які можуть звернутися із заявою про встановлення факту. Водночас відмова у відкритті провадження за заявою… з підстав, що вони не були родичами померлого, унеможливлюють реалізацію ними своїх майнових та немайнових прав… Судам слід розглядати таку категорію справ за заявами… померлої особи про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованої території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Місто Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Тобто, реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті виявилася неможливою.

Таким чином, оскільки доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, заява підлягає задоволенню, що надасть заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть померлої та реалізувати свої спадкові права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 279, 293, 317, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, представник заявника ОСОБА_2, про встановлення факту смерті, заінтересована особа Лисичанський міським відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 18 жовтня 2018 року в місті Луганську, Україна, на час смерті була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 «а».

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Д.Ю.Луньова