Справа № 466/7025/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/1033/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м.Львів

Справа № 466/7025/16

Провадження № 22-ц/811/1033/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргуУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни

на рішення Шевченківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 7 березня 2017 року (суддя Донченко Ю.В.)

у справі

за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. до ОСОБА_5, з участю третьої особи : ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

встановив:

У серпні 2016 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М. А. звернулась з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом його продажу. Зазначає, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_6 24 вересня 2007 року було укладено кредитний договір №301/07/02, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20 000 доларів США зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення 22 вересня 2017 року. 26 листопада 2017 року додатковим договором №1 до кредитного договору було підвищено процентну ставку до 17% річних. Банк свої зобов»язання за договором виконав. В забезпечення виконання зобов»язання за вказаним договором між банком та ОСОБА_5 24 вересня 2007 року укладено іпотечний договір, відповідно до якого предметом іпотеки є нерухомість, а саме: однокімнатна квартира зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 20,6 кв.м, житловою площею 13 кв.м, комора у підвалі площею 2,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності №13871 від 20 січня 1994 року. Вказує, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв»язку з чим, 3 лютого 2015 року Галицький районний суд м. Львова ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі 12 877,78 доларів США - заборгованості за кредитом та відсотками за користування кредитом, що еквівалентно 209135,15 грн. та 9697,68 грн. заборгованості по комісіях та штрафних санкціях. Зазначає, що, заборгованість за кредитним договором становить на час пред'явлення позову 411232,21 грн. (складовими якої є: кредит - 9641,43 доларів США; відсотки - 6049,34 доларів США). Всього заборгованість за тілом та відсотками по кредиту складає 15690,77 доларів США, що у перерахунку по курсу НБУ станом на 15 липня 2016 року (24,798021 за 1 долар США) становить 389 100,04 грн.; комісія за РО - 3040,21 грн.; штраф за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 19091,96 грн. Стверджує, що у зв'язку із частковою сплатою ОСОБА_6 кредитної заборгованості, розмір останньої зменшився, а саме відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість за тілом та відсотками по кредиту складає 8053,91 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату розрахунку 17 листопада 2016 року (1 дол. США = 26,345680 грн.) становить 212185,74 грн., у тому числі: кредит - 4722,28 доларів США; відсотки - 3331,63 доларів США; комісія за РО - 1696,80 грн.; заборгованість за штрафними санкціями (штраф/пеня) за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) складає 18763,87 грн. Всього загальна заборгованість за кредитним договором станом на 17 листопада 2016 року становить 232 646, 41 грн. Просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 перед банком за кредитним договором №301/07/02 від 24 вересня 2007 року в сумі 232 646, 41 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки - на належну на праві приватної власності ОСОБА_5 однокімнатну квартиру зі всіма об'єктами, функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 20,6 кв.м., житловою площею 13 кв.м., коморою у підвалі площею 2,5 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, у якій вона зареєстрована і проживає, шляхом продажу квартири банком від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності під час його реалізаціі у порядку, передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ «ВіЕйБі Банк» всіх прав продавця та стягнути з відповідача ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 1378 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 7 березня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду оскаржує Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіна М.А.В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вважає рішення незаконним, необґрунтованим, оскільки суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду. Зазначає, що судом не вирішено питання про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором, не вирішеним залишилося питання про стягнення з відповідача судового збору.

Заслухавши суддю-доповідача, представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Встановлено, що між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_6 24 вересня 2007 року укладено кредитний договір №301/07/02, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 20 000 доларів США. зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення 22 вересня 2017 року. 26 листопада додатковим договором №1 до кредитного договору було підвищено процентну ставку до 17% річних. Банк свої зобов'язання за договором виконав.

В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором між банком та ОСОБА_5 24 вересня 2007 року укладено іпотечний договір, відповідно до якого предметом іпотеки є нерухомість, а саме однокімнатна квартира зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 20,6 кв.м, житловою площею 13 кв.м, комора у підвалі площею 2,5 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності№13871, виданого 20 січня 1994 року Львівською міською адміністрацією.

Відповідно до п.п. 2.3, 2.3.3 іпотечного договору, згідно звіту про експертну оцінку майна станом від 13 вересня 2007 року вартість предмету іпотеки становить 164 438 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Відповідно до п.7.2. іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; за виконавчим написом нотаріуса; переходом до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору; продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник умови кредитного договору виконував не в повному обсязі, у зв»язку з чим, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 3 лютого 2015 року задоволено позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» та стягнуто з ОСОБА_6 заборгованість за кредитним договором №301/07/02 по кредиту - 9641,43 доларів США, заборгованість по відсотках - 3236,35 доларів США, всього заборгованість у розмірі 12877,78 доларів США, що еквівалентно 209135,15 грн.; комісія за РО - 1626,21 грн. штрафні санкції 8071,47 грн. всього 9697,67 грн.

Встановлено, що позичальник ОСОБА_6 виконав рішення суду, перерахувавши на користь позивача 21 жовтня 2016 року суму заборгованості за кредитним договором № 301/07/02 - 218 832, 83 грн.

Звертаючись до суду з позовом у 2015 році, банк на підставі вимог ст. 1048 ЦК України заявив вимогу про дострокове повернення частини позики, що залишились до сплати, відтак на підставі відповідної позовної вимоги рішенням суду вже був вирішений спір між сторонами кредитного договору і вся наявна заборгованість за тілом кредиту у сумі 9041,43 доларів США була стягнута з ОСОБА_6 Позивач скористався своїм правом вимагати дострокового повернення частини позики, що залишились, розмір заборгованості у цій частині був визначений судом у гривневому еквіваленті, що позивачем не оспорювалось, рішення суду позичальником виконано, сума сплачена ОСОБА_6; відтак відсутні підстави вважати, що за вказаним кредитним договором існує на даний час заборгованість по тілу кредиту у сумі 4722,28 доларів США (через різницю у курсі долара США). Відповідно до поданого розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 17 листопада 2016 року заборгованість по відсотках складає 3 331 долар США, що еквівалентно 87 774 грн.

Вказана позивачем сума заборгованості по кредитному договору, за виключенням суми по тілу кредиту, що вже вирішено судом, є неспівмірною з вартістю предмета іпотеки.

Зокрема, згідно звіту про оцінку нерухомого майна, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 6 березня 2017 року становить 405 100 грн.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384,388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Залишити рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 7 березня 2017 року без змін, апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни- без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 22 січня 2019 року.

Головуючий

Судді