Справа № 127/4647/19
Провадження № 2/127/629/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08.04.2019 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді - Антонюка В. В.,

за участі: секретаря Гончарука І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниця, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Позовна заява мотивована тим, що позивач з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.04.2004 року, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач після розірвання шлюбу участі у вихованні дітей не бере, добровільно коштів на утримання дітей не дає. ОСОБА_2 аліментів нікому не платить, у шлюбі не перебуває та непрацездатних батьків не має.

У звязку з цим позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути із відповідача на її користь на утримання двох дітей аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.Крім того, просила зобов'язати відповідача крім аліментів, приймати спільну і рівну частину з позивачем у додаткових витратах на кожну дитину, що викликані особливими обставинами (хвороба, каліцтво), та оплату за навчання дітей.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні уточнила позовні вимоги та зазначила, що заявлені вимоги в частині стягнення аліментів підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Пункт другий заявлених вимог, а саме: зобов'язати відповідача крім аліментів, приймати спільну і рівну частину з позивачем у додаткових витратах на кожну дитину, що викликані особливими обставинами (хвороба, каліцтво), та оплату за навчання дітей, просила не розглядати в повному обсязі, за обставин викладених в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань до суду не надав.

На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.11.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 являються батьками: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво серії 1-АМ № 223946 від 15 червня 2004 року та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, свідоцтво серії І-АМ № 268809 від 13 листопада 2013 року (а. с.7-8).

Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 80, 180-184 СК України.

Згідно зі ст. 180 СК України,батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість.

Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 80, 88, 180-184 СК України, ст.ст.12, 49, 76, 81, 141, 89 ,263-265, 280-283, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення з 14 лютого 2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору на користь держави.

Рішення суду, в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 10 квітня 2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суддя: