Номер провадження 2/754/3263/19
16 січня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючого - судді Зотько Т.А.,
за участі секретаря судового засідання Гайворонського В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві за правилами спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києва та Київської області до ОСОБА_1, третя особа: Страхоліська сільська рада Іванківського району Київської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, -
Позивач - Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київської області у листопаді 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, третя особа: Страхоліська сільська рада Іванківського району Київської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 вересня 2017 року вчинено адміністративне правопорушення у сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини, у зв'язку з чим 12.10.2017 року постановою Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., в дохід держави з конфіскацією свіжо виловленої риби «карась» у кількості 10 (десять) штук, загальною вагою 5 кг.
Своїми діями ОСОБА_1 наніс збитки рибному господарству України на суму 170,00 грн., а тому позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської обл. грошові стягнення за майнову шкоду, заподіяну порушенням законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів - в розмірі 170, 00 грн., та стягнути з відповідача на користь Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській обл. судові витрати в розмірі 1762, 00 грн.
Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою судді від 16.11.2018 року, було відкрито провадження у даній справі, та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, на адресу суду направив заяву про розгляд справи за відсутності позивача, разом з тим, зазначив, що у вирішенні даного спору позивач покладається на розсуд суду.
Відповідач до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином в тому числі і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади України.
Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, на адресу суду від сільського Голови надійшло повідомлення, щодо розгляду справи у відсутності представника, одночасно зазначивши, що сільська рада не заперечує, щодо задоволення позовної заяви.
Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17.08.2017 року о 12:00 год. на Київському водосховищі, р. Дніпро поблизу с. Теремці Іваніківського району Київської обл., громадянин ОСОБА_1 порушив правила рибальства, а саме проводив вилов риби спінінгом з берега та виловив риби «карась» 25 шт., загальною вагою 5 кг., чим перевищив добову норму на 2 кг., та завдав збитки рибному господарству України на суму 170, 00 грн.
В своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно проводив вилов риби на річці Дніпро спінінгом з берега та виловив при цьому 5 кг риби «карась».
Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п. 4.6 Правил любительського і спортивного рибальства та Інструкції про порядок обчислення та внесення платежів за спеціальне використання водних живих ресурсів при здійсненні любительського та спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 28.04.1999 № 269/3562 (зі змінами) (надалі - Правила рибальства) та ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ», відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 85 КУпАП
Постановою Іванківського районного суду Київської обл. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., в дохід держави з конфіскацією свіжовиловленої риби «карась» у кількості 10 (десять) штук, загальною вагою 5 кг. (а.с. 9).
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року № 1209 "Про затвердження такс обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів" здійснено розрахунок збитків, завданих відповідачем, згідно якого розмір збитку внаслідок незаконного вилову риби становить 170,00 грн.
Таким чином, вина гр. ОСОБА_1 є доведеною і відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів" посадові особи органів рибоохорони уповноважені подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб'єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.
Аналогічна норма закріплена і в законі України «Про тваринний світ», де згідно ст.59 визначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері рибного господарства у встановленому законом порядку мають право пред'являти позови про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствами, установами, організаціями та громадянами внаслідок порушення законодавства про охорону, використання і відтворення об'єктів тваринного світу.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тваринний світ» зазначено, що громадяни зобов'язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлюваних об'єктів тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Згідно зі ст. 3 Закону України "Про тваринний світ" об'єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є: дикі тварини - хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі; частини диких тварин (роги, шкіра тощо); продукти життєдіяльності диких тварин (мед, віск тощо). Об'єкти тваринного світу, а також нори, хатки, лігва, мурашники, боброві загати та інше житло і споруди тварин, місця токування, линяння, гніздових колоній птахів, постійних чи тимчасових скупчень тварин, нерестовищ, інші території, що є середовищем їх існування та шляхами міграції, підлягають охороні.
Відповідно до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні і у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів.
Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.
Незаконно добуті в природі ресурси та виготовлена з них продукція підлягають безоплатному вилученню, а знаряддя правопорушення - конфіскації.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу.
Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також за знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За змістом ст. 69 Закону України "Про тваринний світ" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача ОСОБА_1 майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, в розмірі - 170,00 грн., яку необхідно сплатити на користь Страхоліської сільської ради Іванківського району Київської області
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 20, 37, 52 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", ст. ст. 47, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. ст. 3, 10, 11, 34, 52-1, 59, 63 Закону України "Про тваринний світ", ст. ст. 22, 180, 1166 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києва та Київської області до ОСОБА_1, третя особа: Страхоліська сільська рада Іванківського району Київської області про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Повний текст судового рішення складений 22.01.2019.
Суддя: