Справа № 583/1668/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого Плотникової Н.Б.

при секретарі Логвиненко Л.М.

розглянувши у судовому засіданні в місті Охтирка справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

третя особа: виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області

про встановлення факту сумісного проживання з веденням спільного господарства та про визнання права власності на спільне майно подружжя,

ВСТАНОВИВ:

23.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту сумісного проживання з веденням спільного господарства та визнання права власності на спільне майно подружжя, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог від 19.05.2017 р. просить визнати (підтвердити) за ним право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2, а саму квартиру сумісною власністю подружжя, та встановити факт сумісного сімейного життя, починаючи з моменту купівлі квартири і по теперішній час.

11.04.2019 р. від відповідачки по справі надійшла заява, в якій вона повністю визнає вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2, яка була ними куплена за гроші 10.07.1992 р. під час офіційно зареєстрованого шлюбу і за законом є спільною сумісною власністю подружжя.

Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву ОСОБА_2 підтримав та просить її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Охтирської міської ради в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви відповідача про визнання позову, оскільки це порушує права власника квартири АДРЕСА_2 - виконавчого комітету Охтирської міської ради.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є виявом принципів диспозитивності і змагальності.

У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача),суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Проте, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону (наприклад, відповідач визнає безпідставний позов) або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (наприклад, малолітніх або недієздатних), суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає визнання відповідачкою ОСОБА_2 позовних вимог, оскільки вважає, що дане визнання суперечить закону та порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що згідно реєстраційного напису на правовстановлюючому документі квартира АДРЕСА_2 була зареєстрована Охтирським міжміським бюро технічної інвентаризації на праві комунальної власності за виконавчим комітетом Охтирської міської ради народних депутатів (вчинено запис до реєстрової книги №73 за реєстровим № 10205 від 05 червня 2002 року) (а.с.229 т. 1).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 29.06.2016 року, АДРЕСА_2 належить Виконавчому комітету Охтирської міської ради на праві комунальної власності (а.с. 41).

Матеріали справи не містять доказів щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку права власності за відповідачем ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2. А відтак, суд не вбачає законних підстав для прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд, оскільки таке визнання суперечить закону.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем порушує права третьої особи по справі - виконавчого комітету Охтирської міської ради, суд прийшов до висновку про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжити судовий розгляд.

Керуючись ст. 13, 49, 206, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити відповідачці ОСОБА_2 у прийнятті визнання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Охтирської міської ради Сумської області про встановлення факту сумісного проживання з веденням спільного господарства та про визнання права власності на спільне майно подружжя і продовжити судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайонного

Суду Сумської області Плотникова Н.Б.