Справа №333/2090/19
Провадження №2-о/333/125/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2019 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2.

при секретарі Кунець В.В.,

за участю прокурора Шустової А.Л.,

представника заявника ОСОБА_3,

лікаря-психіатра ОСОБА_4,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку, ОСОБА_5,

заінтересованої особи ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в режимі відеоконференції, цивільну справу №333/2090/19 за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, заінтересована особа: ОСОБА_8 -

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заяви зазначено наступне.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться на стаціонарному лікуванні з 11.04.2019. Психічно хвора з 1996 року, неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з приводу параноїдної шизофренії. В клінічній картині псевдообсесивна, галюцинаторно-параноїдна симптоматика, психічні автоматизми, агресивні тенденції на адресу близьких. Визнана інвалідом 3 групи. Остання госпіталізація з 31.05.2016 по 03.06.2016 з діагнозом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, параноїдний синдром». Конфліктувала з батьками, стверджувала, що в неї крадуть гроші, підмінюють банківські картки, погрожувала батьку ножем, потім напала, порізала лице та руки. Лікування не завершила, самостійно залишила стаціонар. Невдовзі перестала приймати рекомендовану терапію. Лікаря-психіатра не відвідує, звинувачує його у сексуальних домаганнях, зґвалтуванні. Вдома веде себе неадекватно, здійснює чудернацькі ритуали, окроплює все «святою» водою. Стверджує, що мати їй не рідна, вкрала її у справжніх батьків, відмовляється їсти їжу, яку готує матір, не користується туалетом, справляє фізіологічні потреби у кімнаті на відро. Перебуває у антисанітарних умовах, у кімнаті звалище розібраних речей, залишки їжі, які гниють. За собою не слідкує, майже рік не приймала душ. Перебуваючи у кімнаті, розмовляє сама до себе, на когось нецензурно лається. На будь-яке звернення матері реагує роздратовано, відмовляється отримувати пенсію. Погрожує викинутися у вікно, фізично розправитись з матірю, братом, його жінкою та дітьми. Обіцяє всіх перерізати, спалити будинок. Ходить по дому з ножем, махає ним перед обличчям матері, погрожує зарізати. Доставлена спеціалізованою психіатричною бригадою швидкої медичної допомоги (лікар Ганзенко) у супроводі матері. Згоду на госпіталізацію не надала, у звязку з чим була госпіталізована у примусовому порядку, за заявою матері, як така, що страждає на тяжкий психічний розлад, небезпечна для себе та оточуючих.

11.04.2019 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом, галюцинаторно-параноїдний синдром. За психічним станом є небезпечною для себе та оточуючих. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Законний представник мати ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала відносно задоволення даної заяви.

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала, не вважає себе хворою.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_10 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 11.04.2018 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Госпіталізація обґрунтована. Обстеження та лікування можливі лише в умовах психіатричного стаціонару.

Надані суду пояснення лікаря-психіатра, зокрема, про те, що ОСОБА_5 з 1996 р. страждає на вищезазначений психічний розлад, на даний час психічний стан останньої погіршився, внаслідок чого являє небезпеку для себе та оточуючих (батьків), в звязку з чим потребує примусової госпіталізації до психіатричної лікарні для обстеження та лікування, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.341-342, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_7 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, заінтересована особа: ОСОБА_6, задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Уральська, б. 61, б.243, до психіатричного закладу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-а.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: І.Й. Наумова

Присяжні: ОСОБА_2

ОСОБА_1