Справа № 463/6394/18
Провадження № 2/463/576/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г.І.

з участю секретаря судових засідань Козак О.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_4 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 30 000,00 грн. А також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Позов мотивує тим, що вироком Личаківського районного суду м.Львова від 01.08.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України. Зокрема, вказаним вироком встановлено винність ОСОБА_4 у спричиненні потерпілому ОСОБА_3 11.10.2017 року близько 13.10 год. по АДРЕСА_1 з необережності середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді синця на голові та перелому правої плечової кістки, шляхом нанесення удару кулаком правої руки в ділянку грудей, а також одного удару кулаком правої руки в ділянку правого ока та скроні. В результаті протиправних дій відповідача позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка, на думку позивача, полягає в тому, що в момент отримання тілесних ушкоджень позивачем було перенесено значний фізичний біль та страждання, пережито емоційний-психологічний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження гідності, тривоги, страху. Крім того, позивач протягом тривалого часу змушений був лікуватись, відвідувати лікарів, його життєвий устрій зазнав значних змін, а нормальні життєві зв`язки були порушені, що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, захисту своїх прав і законних інтересів. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, а також характер порушених своїх прав, глибину моральних та душевних страждань, позивач визначив розмір заподіяної йому моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється, тому позивач звернувся до суду в порядку ст.1167 ЦК України з позовом, який просить задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні проти факту заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача не заперечив, однак не погодився із заявленим позивачем розміром моральної шкоди, вважає такий розмір перебільшеним.

Ухвалою судді від 06.11.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, а провадження по справі відкрито.

Заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.265 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.ч.1-2 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 01.08.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 128 КК України. Зокрема, вказаним вироком встановлено винність ОСОБА_4 у спричиненні потерпілому ОСОБА_3 11.10.2017 року близько 13.10 год. по АДРЕСА_1 з необережності середньої тяжкості тілесного ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я у вигляді синця на голові та перелому правої плечової кістки, шляхом нанесення удару кулаком правої руки в ділянку грудей, а також одного удару кулаком правої руки в ділянку правого ока та скроні.

Аналіз долученої до матеріалів справи копії вироку Личаківського районного суду м.Львова від 01.08.2018 року свідчить про те, що протиправними діями відповідача ОСОБА_4 , які проявились у вчиненні кримінального правопорушення відносно потерпілого ОСОБА_3 , позивача по справі, останньому було заподіяно шкоду здоров`ю у вигляді тілесних ушкоджень.

У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи.

Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 82 ЦПК України, закріплено підстави звільнення від доказування. Так, ч.6 передбачено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31.03.1995 р. №4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Зважаючи на наявність вироку Личаківського районного суду м.Львова від 01.08.2018 року, який набрав законної сили, суд вважає доведеним факт спричинення позивачу ОСОБА_3 шкоди, яка, як зазначає сам позивач, полягала в тому, що в момент отримання тілесних ушкоджень ним було перенесено значний фізичний біль та страждання, пережито емоційний-психологічний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження гідності, тривоги, страху. Крім того, позивач протягом тривалого часу змушений був лікуватись, відвідувати лікарів, його життєвий устрій зазнав значних змін, а нормальні життєві зв`язки були порушені, що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, захисту своїх прав і законних інтересів.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди в конкретній справі, відповідно до положень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суд повинен враховувати характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, стан здоров`я потерпілих, тяжкість вимушених змін у їхніх життєвих стосунках тощо.

Оцінюючи заявлений позивачем розмір моральної шкоди на предмет відповідності такого обставинам справи та положенням ч.3 ст.23 ЦК України, суд вважає заявлений розмір моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн. обґрунтованим та адекватним по своєму розмірі, оскільки такий дійсно визначено з врахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, характеру порушених прав позивача, а також вимог розумності і справедливості. Крім того, позивач в силу свого похилого віку, досяг 80-річного віку, всі моральні страждання переносить значно тяжче.

Зважаючи на це суд вважає заявлений позов обґрунтованим та підставним, а тому задовольняє в повному обсязі.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, так як позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1762,00 гривні судового збору.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,280-282,354,355 ЦПК України, ст..ст. 15,16,23,1167 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_4 (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_2 , моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІПН: НОМЕР_2 , 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок) судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 04 вересня 2019 року.

Суддя: Шеремета Г. І.