"11" квітня 2019 р.
Справа № 642/1513/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді: Бородіної О.В.,

за участю секретаря ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа : Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту перебування на утриманні , -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3. який помер 02.11.2018 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 09 січня 1988 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3. Вони спільно проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. 14. 02.11.2018 року помер її чоловік ОСОБА_3, на утриманні якого перебувала заявниця. Так як заявниця втратила годувальника, вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перехід на пенсію у звязку із втратою годувальника, але отримала відповідь про неможливість призначення пенсії в разі втрати годувальника непрацездатним членом сімї, оскільки відсутня довідка про реєстрацію місця проживання разом з годувальником однією сімєю. Одночасно, розяснено, що в разі неможливості надати таку довідку факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється в судовому порядку.

Таким чином, саме відсутність довідки про спільну реєстрацію місця проживання заявника та її чоловіка як необхідного документу для оформлення вищевказаної пенсії стала підставою для звернення до суду з позовом про перебування заявниці на утриманні померлого годувальника (чоловіка).

В судове засідання заявниця з»явилась, заяву підтримала в повному обсязі.

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з»явилась , повідомлена своєчасно та належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутністю.

Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявниця та ОСОБА_3 02 листопада 1988 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ІІІ-ВЛ № 308125 (оригінал оглянутий у судовому засіданні).

В матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 який помер 02 листопада 2018 року.

Помер ОСОБА_3 за адресою - м. Харків, провулок Волошинський, 14, про що свідчить акт огляду трупа від 02.11.2018 року.

Надані заявницею письмові матеріали підтверджують що її чоловік ОСОБА_3 проживав за адресою - м. Харків, провулок Волошинський, 14.

Даний факт було підтверджено також допитаними у судовому засіданні свідками ОСОБА_4, ОСОБА_5, які проживають по сусідству із родиною ОСОБА_3, з якими підтримували дружні відносини дуже тривалий час. Вони дуже гарно знали родину ОСОБА_3. Свідки засвідчили, що ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 з моменту вселення та до смерті чоловіка проживали разом за адресою м. Харків, провулок Волошинський, 14. Також свідками підтверджено складення ними акту про проживання 20.12.2018 року, який міститься в матеріалах справи.

Згідно розяснень викладених в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ч. 1, п. б ч.4 ст. 30 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю;

За змістом наведених норм, факт визнання членів сім"ї померлого такими, що перебували на його утриманні залежить від факту отримання ними допомоги, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов'язок щодо утримання цього члена сім'ї.

В розумінні закону, ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

В даному випадку, матеріалами справи доводиться, що заявниця ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 проживали однією сім"єю за адресою - м. Харків, провулок Волошинський, 14.

За життя чоловік заявниці як колишній військовий отримував пенсію в розмірі 5617,20 грн., яка більш ніж в 3 рази перевищувала розмір отримуваної пенсії його дружини ОСОБА_2, яка становила 1698,45 грн.

На момент смерті свого чоловіка заявниця отримувала пенсію фактично на рівні прожиткового мінімуму, який згідно Закону України «Про Державний бюджет Українина 2018рік» становив 1373 грн.

Зазначені обставини свідчать про те, що саме пенсія чоловіка була основним та постійним засобом існування сімї, а відтак слугувала його дружині основоположним і систематичним джерелом грошової допомогою зі сторони чоловіка, який за життя взяв на себе обовязок по її утриманню.

Надані заявником докази суд визнає належними та допустимими,оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони логічно пов'язані з тими обставинами,які підтверджують факт знаходження заявниці на утриманні ОСОБА_3. Даних, які б спростовували факт знаходження заявника на повному утриманні померлого чоловіка за конкретних обставин суду не надано.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить виникнення, зміна або припинення його майнових прав стосовно оформлення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

На підставі викладеного, суд вважає, що факт перебування заявниці на утриманні покійного чоловіка ОСОБА_3 достовірно підтверджені, а тому заявлені вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст. 258, 263-265, 293-294, 315-316, 319 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2, зацікавлена особа : Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (м. Харків, пров. Волошинський, буд. 14, РНОКПП НОМЕР_1), на утриманні годувальника - її чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 02 листопада 2018 року у м. Харків.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Бородіна