Номер провадження: 22-ц/813/3402/19
Головуючий у першій інстанції Коваленко О. Б.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Бучко Олега Сергійовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назірович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м.Одеси з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бадахов Юрій Назірович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування позову, заявник зазначала, що в 2007 році вона з ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" уклала кредитний договір. На забезпечення кредитного договору, 25.01.2007 року між нею та Банком було укладено договір іпотеки нерухомого майна, за умовами якого було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме двоповерховий будинок та земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1.

Вподальшому, нею було отримано лист від приватного виконавця з копією постанови про примусове виконання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Проте, як зазначає ОСОБА_2, виконавчий напис було вчинено без повідомлення її як власника майна, чим були порушені її конституційні права.

Крім того, як зазначає ОСОБА_2, Банк не направляв їй письмову вимогу про усунення порушення виконання зобов'язання відповідно до ст.35 ЗУ „Про іпотеку", за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Викладені обставини стали підставою звернення до суду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06.02.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2018 року.

Вподальшому, представник ОСОБА_2 - адвокат Бучко Олег Сергійович звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про забезпечення позову, шляхом заборони вчиняти дії по примусовому виконанню виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н., виданого 13.07.2018 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1734 про звернення стягнення на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, до набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Апеляційний суд, дослідивши заяви та надані до неї матеріали, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.І ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. З ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Юрієм Назіровичем 13.07.2018, зареєстрованого в реєстрі № 1734 про звернення стягнення на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а саме двохповерховий будинок площею 281,6 кв. м., житловою площею 174,8 кв. м. та земельну ділянку загальною площею 0,0600 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Так, згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, враховуючи підстави, предмету позову, що стосується визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відкритого виконавчого провадження та вчинення приватним виконавцем виконавчих дій з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису, приходить до висновку, що невжиття зазначених позивачем заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також ефективний захист прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а тому заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Керуючись ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Бучко Олега Сергійовича про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_2 у цивільній справі № 520/10670/18 шляхом заборони вчиняти дії з примусового виконання виконавчого напису №1734 виданого 13.07.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. про звернення стягнення на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, а саме двоповерховий будинок, загальною площею 281,6 кв.м., житловою площею - 174,8 кв.м. та земельну ділянку, загальною площею 0,0600 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 до набрання законної сили рішенням Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 19.02.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.А. Калараш

С.О. Погорєлова