Дата документу 09.07.2019 Справа № 318/537/16-ц
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний номер 318/537/16 Головуючий у 1-й інстанції Комишня Н.І.
Номер провадження 22-ц/807/2209/19 Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі Ващенко З.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Благовіщенська сільська рада Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Козацькі землі ЛТД» про усунення перешкод у користуванні власністю земельною ділянкою, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Благовіщенська сільська рада Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні власністю земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И ЛА :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Благовіщенська сільська рада Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, ТОВ «Козацькі землі ЛТД» про усунення перешкод у користуванні власністю земельною ділянкою.

В позові, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила усунути перешкоди в користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за їх рахунок придбати некапітальну споруду самочинно збудовану теплицю з земельної ділянки на відстань трьох метрів від спільної межі відповідно до державного акту серія НОМЕР_4 від 01.11.2004р.; визнати недійсною технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_3 для особистого підсобного господарства за адресою: АДРЕСА_2 .

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: Благовіщенська сільська рада Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні власністю земельною ділянкою.

Просив суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом знесення споруд, позначені літерою «Б» - сарай, літерою «В» - літня кухня, літерою «Г» - навіс.

Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року задоволено клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 та призначено по справі земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

Чи відповідає фактичне розташування земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 технічній документації із землеустрою?

Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року.

03 липня 2019 року на адресу апеляційного суду від міського управління Держгеокадастру у Кам`янсько-Дніпровському районі та м. Енергодарі надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі (т. 3 а.с. 34).

08 липня 2019 року від ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 . Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, з огляду на те, що матеріали справи містять розбіжності, які може усунути нова експертиза. Зазначали також, що технічна документація ділянки, яка належить ОСОБА_1 має помилки, проте вона стала матеріалом для проведення експертизи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Так, вимоги до доказів визначені у ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, відповідно до яких, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до положень ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Зі змісту первісної позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , просить зобов`язати відповідачів прибрати самовільно збудовану некапітальну споруду - теплицю.

За вимогами зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 просить зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні його земельною ділянкою, шляхом знесення зазначених у позові споруд.

З огляду на зазначене, предметом первісної та зустрічної позовних заяв фактично є усунення перешкод у користуванні земельними ділянками. Постановляючи ухвалу про призначення земельно-технічної експертизи, на вирішення судовому експерту суд поставив питання: Чи відповідає фактичне розташування земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 технічній документації із землеустрою?

Таким чином, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що вимоги щодо відповідності фактичного розташування земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 технічній документації із землеустрою сторонами не заявлялися.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки питання, яке ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року поставлене на вирішення експерту стосуються відповідності фактичного розташування земельних ділянок технічній документації, не стосується предмету доказування та істотного значення для вирішення справи про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками мати не може, то передбачених законом підстав для призначення експертизи у суду першої інстанції не було.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12 липня 2016 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 , та призначено по справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої було поставлені питання (т. 1 а.с. 107-108):

Чи відповідає фактичне розташування споруд домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_2 відносно меж земельної ділянки технічної документації та державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 01.11.2004р., яка розроблена за адресою АДРЕСА_1 ?

Чи є порушення меж (або накладання) земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на цю земельну ділянку?

Таким чином, вбачається, що по справі вже призначалась судова земельно-технічна експертиза, висновок якої не був визнаний судом необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, також відсутні в оскаржуваній ухвалі й посилання на сумніви в його правильності.

Крім того, слід зазначити, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (995_004), ратифікованої Законом від 17.07.97 N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ), гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної справи, в якій вона є стороною.

Проте провадження по вказаній справі відкрито 04 квітня 2016 року, тобто справа перебуває в проваджені суду вже більше трьох років, що значно порушує встановлені ЦПК строки розгляду справи.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 376,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 20 березня 2019 року по цій справі - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 15 липня 2019 року.

Головуючий:

Судді: