Справа № 594/387/19
Провадження №2/594/263/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Чир П.В.

з участю секретаря Шимків Н.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) батька щомісячно, з моменту звернення до суду, до досягнення сином повноліття. Вказала, що після народження сина відносини між ними поступово погіршувались і це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З моменту припинення спільного проживання дитина проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач, як батько, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні не приймає. Дитина постійно потребує нормального харчування, придбання одягу, лікування, витрат на навчання, а вона не в змозі в повній мірі все забезпечити, оскільки для цього потрібні чималі кошти. На даний час в неї немає достовірних відомостей про його щомісячний дохід, однак їй відомо, що він працює та має постійне місце роботи. Інших осіб на утриманні відповідач не має, а тому має можливість брати участь в утриманні їх спільного сина.

Ухвалою Борщівського районного суду від 10 квітня 2019 року відкрито провадження в даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач ОСОБА_3 20 травня 2019 року подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково та погоджується сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі дві тисячі гривень щомісячно, та вказує на те, що твердження позивачки, що він не приймає участі у матеріальному утриманні сина та його вихованні не відповідає дійсності. По телефону, який він придбав синові, постійно спілкується з ним. Щомісяця коштів на утримання дитини він не давав, але час від часу купляв одяг, взуття, періодично давав кошти перед початком навчання у школі. Позивачка не зверталась до нього із проханням узгодити умови утримання сина. Навпаки, він звертався до неї і просив визначити суму аліментів, однак вона не хотіла його вислухати та узгодити це питання, тому вони не змогли ні про що домовитись. В даний час він ніде не працює, а з серпня 2016 року проживає у м. Києві, спершу проходив навчання (клінічну ординатуру) в Національному інституті трансплантології ім. Шалімова, а з вересня 2018 року по даний час навчається у Національній медичній академії післядипломної освіти імені П.Л. Шупика на стаціонарному відділенні. Тому жодних доходів не має. Вважає, що відсутні підстави про стягнення з нього аліментів у частині від доходу на підставі ст. 183 СК України, а аліменти слід визначити у відповідності до ст. 184 СК України, в твердій грошовій сумі. Також не вірним є твердження позивачки про те, що він не має на утриманні інших осіб. Зокрема, його батько ОСОБА_5 , 1956 року народження, досяг пенсійного віку і є непрацездатним. Крім того, він не має у власності домоволодінь, квартир, рухомого майна, майнових та земельних паїв. Тому виходячи із наведених вище обставин, зважаючи на те, що він ніде не працює, доходів не має, у нього є непрацездатний батько, то він може сплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі, а саме по 2000 грн щомісячно.

27.05.2019 позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що твердження відповідача про те, що він час від часу купляє одяг, взуття, періодично надає кошти перед початком навчання у школі не відповідають дійсності. З того часу, як вона з сином стали проживати окремо, відповідач жодного разу не спілкувався з дитиною. Він не цікавиться життям сина та його інтересами, не виявляє бажання спілкуватися з ним та приймати участь у його вихованні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. Відповідач не знає, не цікавиться та не розуміє того, що її з сином потрібна матеріальна допомога від нього. Дитина навчається в школі тому їй кожного дня щось потрібно придбати, від елементарного - булочки в шкільній їдальні до канцелярського приладдя та одягу. Її заробітної плати недостатньо для належного та необхідного забезпечення і утримання сина. Є неправдивим твердження ОСОБА_6 про те, що вона не зверталася до нього із проханням узгодити умови утримання сина. Жодного разу відповідач не звертався до неї з приводу визначення суми аліментів та не цікавився на які грошові кошти живе, харчується, навчається, лікується їхній син. Твердження ОСОБА_6 про те, що його батько ОСОБА_5 перебуває на його утриманні є голослівними, оскільки відсутні будь-які докази про це. Так, дійсно ОСОБА_5 досяг пенсійного віку та є непрацездатним, проте дані обставини не можливо розглядати як доказ того, що він перебуває на утриманні у сина. Особа пенсійного віку щомісячно отримує пенсію, тобто грошові кошти на особисті потреби у нього є в наявності і матеріальної допомоги від сина не потребує.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибув.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини.

Сторони зареєстрували шлюб 14 серпня 2010 року у Бурдяківській сільській раді Борщівського району Тернопільській області, актовий запис № 03 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Бурдяківською сільською радою Борщівського району Тернопільській області 14 серпня 2010 року).

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження дитини, серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 31 травня 2011 року.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін ОСОБА_4 проживає з позивачем ОСОБА_1 та навчається в 2 класі Бурдяківської ЗОШ І-ІІ ступенів Борщівського району Тернопільської області, що підтверджується довідками №149,150 від 15.03.2019 року, виданими Бурдяківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області та довідкою №02-08/04 від 14.03.2019 року, виданою Бурдяківскою ЗОШ І-ІІ ступенів Борщівського району Тернопільської області.

Згідно довідки №01-24/127 від 15.03.2019, виданою Борщівською ЦРКЛ Тернопільської області, позивач ОСОБА_1 працює на посаді лікаря-акушер-гінеколога районної лікарні з 02.08.2016 року по даний час відповідно до наказу №106 від 01.08.2016.

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в с. Бурдяківці Борщівського району Тернопільської області. Однак, як вбачається з його відзиву, фактично проживає у м. Києві

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Відповідач у відповіді на позовну заяву посилається на те, що періодично купляв синові одяг, взуття, давав кошти перед навчальним роком у школі та придбав мобільний телефон. Проте, жодного доказу на підтвердження такого не надав.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким

вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, та погоджується сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі, в розмірі 2000 тисячі грн. щомісячно на утримання дитини.

Згідно запису у трудовій книжці відповідача ОСОБА_3 , з 03.09.2018 по 04.12.2018 він проходив навчання на циклі «Спеціалізація з онкохірургії» кафедри онкології у Національній медичній академії післядипломної освіти імені П.Л.Шупика. На підставі наказу №3254 від 10.09.2018.

З 02.01 по 11.06.2019 ОСОБА_3 зарахований курсантом циклу СП «Трансплантології» у Національній медичній академії післядипломної освіти імені П.Л Шупика, що підтверджується квитком слухача.

Як вбачається з листа №183969/06 від 15 серпня 2019 року, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, надати інформацію з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на ОСОБА_3 за 2018 та 2019 роки немає можливості, в зв`язку з відсутністю інформації в реєстрі.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № НОМЕР_3 /9/26-15-08-02-23 від 21 серпня 2019 року, наданих Головним управлінням ДФС у м.Києві, ОСОБА_3 за період з 1 квартал 2018 року по 1 квартал 2019 року отримував доходи у Національному інституті ім.Шалімова: 1 квартал 2018 сума доходу 13275.00 заробітна плата; 2 квартал 2018 сума доходу 13275.00 заробітна плата; 3 квартал 2018 сума доходу 8850.00 заробітна плата. За 4 квартал 2018 року та 1 квартал 2019 року відсутня інформація про доходи.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2019 рік", встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини ОСОБА_4 , який проживає з позивачкою. Мати працює в Борщівській ЦРКЛ, нерухомого майна у власності немає, проживає в будинку батьків.

Також суд враховує матеріальне становище відповідача, а саме ОСОБА_4 з вересня 2018 року офіційних доходів не має, однак суд враховує, що такий є особою працездатного віку, не є інвалідом, що могло б обмежити його фізичну діяльність, а тому має об`єктивну можливість працювати та утримувати на належному рівні спільну з позивачем дитину.

Суд також враховує, що відповідач є кваліфікованим спеціалістом, працював і продовжував навчання в клінічній ординатурі за спеціальністю хірургія і закінчив навчання 01.08.2018, з 03.09.2018 по 04.12.2018 навчався на циклі «Спеціалізація з онкохірургії» та з 02.01. 2019 по 11.06.2019 на циклі СП «Трансплантологія».

Після закінчення навчання 11.06.2019 та неодноразових судових засідань, про які було повідомлено відповідача, він не повідомив та не надав доказів свого працевлаштування.

ОСОБА_3 є висококваліфікованим спеціалістом і, закінчивши державне навчання, буде забезпечений роботою, а тому суд вважає за можливе стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини буде відповідати вимогам закону та буде достатнім в деякій мірі для гармонійного розвитку дитини.

З огляду на те, що згідно ЗУ Про судовий збір позивач звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі ст.ст. 180-184 СК України та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів через Борщівський районний суд до Тернопільського апеляційного суду з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06 вересня 2019 року.

Головуючий: Чир П. В.