Справа № 755/4059/19
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М. розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд в судовому засіданні за участю позивача за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласерта» про розірвання договору та стягнення заборгованості,-

у с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласерта» про розірвання договору та стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 19.03.2019 року відкрито провадження у справі, призначено проведення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

09.04.2019 року до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні за участі позивача.

Вивчивши заявлене клопотання, приходжу до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно вимог ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Разом з тим, за правилами частини 7 ст. 279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідно положень частини 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є розірвання укладеного між сторонами по справі договору купівлі-продажу № 20/06 від 20.06.2018 року про купівлю паркетної продукції і комплектуючих та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 290 841,13 грн.

За змістом ч. 9 ст. 19 ЦПК України, для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2019 року визначений у розмірі 1921,00 грн.

Таким чином, п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить - 960 500,00 грн., отже, ціна позову не перевищує вказаної суми.

У поданому клопотанні позивачем лише наведені положення пункту 3 ч. 1 ст. 43; частини 5 ст. 279 ЦПК України без будь яких обґрунтувань клопотання. До того ж, клопотання позивачем заявляється без дотримання вимог вищенаведеної норми частини 7 ст. 279 ЦПК України, оскільки разом з позовом таке клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявлялось, також позивач не зазначає про те, що ним отриманий відзив на позов, що слугувало б підставою вирішення такого клопотання з урахуванням визначеного законом процесуального строку його подання.

Суд приходить до висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, оскільки учасники справи не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, не позбавлені можливості надавати суду свої докази на спростування вимог позивача та заперечень відповідача у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Загалом характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі вказують на те, що обставини справи мають бути підтверджені письмовими доказами, які безперешкодно можуть надаватись сторонами справи до суду в межах розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Враховуючи викладене та з огляду на те, що клопотання позивача є немотивованим, також у ньому не зазначено які процесуальні дії у даній справі суд не зможе вчинити без проведення судового засіданні із викликом учасників справи, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про розгляд справи за участю позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 279, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про розгляд в судовому засіданні з повідомленням сторін справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласерта» про розірвання договору та стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя