ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/709/19 Справа № 174/969/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Борцова А.А. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

В обґрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду, ОСОБА_2 посилався на те, що шлюб між ним та ОСОБА_3 було укладено 14 червня 2008 року. У шлюбі у них народилась спільна дитина - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з матір'ю. Шлюб між ними було розірвано за рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили. Під час шлюбу ними за спільні кошти у 2015 році було придбано майно, яке за законом є їх спільною сумісною власністю, а саме: автомобіль «Сенс», виробник ЗАТ «ЗАЗ», 2007 року випуску, державний реєстраційний НОМЕР_3, вартістю 75 000 грн. Зазначений автомобіль знаходився у фактичному користуванні ОСОБА_3, яка користувалася ним одноособово. Під час розгляду справи судом, спірний автомобіль було продано невстановленій особі за 44 629 грн. 20 коп., у зв'язку з цими обставинами, вважає, що з ОСОБА_3 на його користь слід стягнути кошти в розмірі 1/2 частки вартості спірного автомобіля, продаж якого вона здійснила без його відома, що в грошовому вираженні складає 22 314 грн. 60 коп. Зазначає, що частина майна, переліченого ОСОБА_3 в своєму зустрічному позові, яке є спільною власністю, була вивезена нею в момент його відсутності вдома самовільно та без його відома, а саме ОСОБА_3 самовільно, без погодження з ним вивезла наступне майно, яке на цей час знаходиться за місцем її проживання: п. 1) стіл письмовий, вартістю 250 грн., 12) мікрохвильова піч, вартістю 740 грн., п. 13) акустичні колонки, вартістю 335 грн., п. 16) DVD програвач, вартістю 495 грн., п. 17) тюнер цифрового телебачення Т-2, вартістю 600 грн., п. 20) ноутбук «АSUS», вартістю 5 499 грн., п.21) планшетний комп'ютер «ТАВ-97Е-01», вартістю 1570 грн., п.22) телевізор «ВВК» з вбудованим програвачем компакт-дисків, вартістю 2420 грн., п.23) цифрова відеокамера, вартістю 3 000 грн., п. 24) цифрова фотокамера, вартістю 1 860 грн. Всього майна на суму 16 769 грн. Все інше майно, зазначене нею в зустрічному позові, з урахуванням того, яке не підлягає поділу, оскільки не є спільною сумісною власністю подружжя, та з урахуванням його дійсної вартості, знаходиться в квартирі його батьків, в якій сторони проживали до моменту, коли відповідач добровільно залишила вказану квартиру та забрала з собою усе вище перелічене майно з технічними і гарантійними документами. На підставі викладеного, ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь 1/2 частку коштів, отриманих нею від продажу спірного автомобіля «Сенс», виробник ЗАТ «ЗАЗ», кузов НОМЕР_4, 2007 року випуску, державний реєстраційний НОМЕР_3, вартістю 44 629 грн. 20 коп., який був спільною частковою власністю його та відповідачки в рівних долях, в сумі 22 314 грн. 60 коп. та, з урахуванням того майна, яке вже фактично знаходиться у відповідачки, він вважає, що поділ належного їм з відповідачкою майна, слід здійснити наступним чином з урахуванням його дійсної вартості та залишити йому у власність: диван м'який, вартістю 1200 грн.; шафу-купе, вартістю 2000 грн.; ліжко двоспальне, вартістю 1200 грн.; шафу кутник, вартістю 900 грн.; акваріум об'ємом 100 літрів, вартістю 470 грн.; холодильник «Samsung», вартістю 3559 грн.; кондиціонер повітря, вартістю 1 980 грн.; радіотелефон «Раnasonik», вартістю 360 грн. Всього майна на суму 11 669 грн. Все інше майно, залишити відповідачці, а саме: стіл письмовий, вартістю 250 грн.; мікрохвильова піч, вартістю 740 грн.; акустичні колонки, вартістю 335 грн.; DVD програвач, вартістю 495 грн.; тюнер цифрового телебачення Т-2, вартістю 600 грн.; ноутбук «АSUS», вартістю 5499 грн.; планшетний комп'ютер «ТАВ-97Е-01», вартістю 1570 грн.; телевізор «ВВК» з вбудованим програвачем компакт-дисків, вартістю 2420 грн.; цифрова відеокамера, вартістю 3000 грн.; цифрова фотокамера, вартістю 1 860 грн. Всього майна на суму: 16 769 грн. та усі понесені ним судові витрати, пов'язані з розглядом цієї справи в суді, в тому числі по оплаті юридичної допомоги адвоката.

ОСОБА_1 звернулася із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного рухомого майна подружжя.

В обґрунтування своїх вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду, ОСОБА_1 посилалась на те, що ОСОБА_2 самовільно без її згоди у вересні 2015 року, коли вона була на роботі, виніс з квартири де вони спільно проживали, належне їм як подружжю на праві спільної сумісної власності майно: планшетний комп'ютер «ТАВ-97Е-01, вартістю - 1 570 грн.; ноутбук «АSUS», вартістю 5 499 грн.; телевізор «ВВК» з вбудованим програвачем DVD, вартістю 2 420 грн.; цифрову фотокамеру «SONY», вартістю - 1 860 грн.; відеокамеру «Dmojo», вартістю 3 000 грн., акустичні колонки «FD» - 2 шт., вартістю 335 грн., якими він розпорядився на свій розсуд, позбавив її таким чином права на володіння та користування зазначеним майном. При цьому ОСОБА_2 в своєму позові просив суд саме ці речі в порядку поділу майна подружжя залишити їй, а інші речі, наявність яких він визнає, залишити за ним. Загальна вартість вищезазначеного майна, яким самовільно розпорядився відповідач складає: 14 684 грн., тому вона має право на компенсацію вартості 1/2 частини вищезазначеного рухомого майна, яка складає 7 342 грн. Відносно вимоги відповідача стягнути з неї на його користь вартість 1/2 частки їхнього спільного автомобіля, який був проданий нею після розірвання шлюбу, то сума яку просить стягнути відповідач 22 314 грн. 60 коп., є явно завищеною, і розрахована без урахування того, що у судовому засіданні 09 березня 2016 року, відповідач визнав той факт, що на придбання спірного автомобіля у них спільних коштів було недостатньо, а тому вона позичила 20 000 грн., і ще 15 000 грн. дали їй її дідусь та бабуся. Тобто нею було залучено зі сторони на покупку спірного автомобіля 35 000 грн., з яких 15 000 грн. були особисто її коштами в силу п.3 ч.1 ст.57 СК України, а 20 000 грн. за договором позики. Вони в силу ч.4 ст. 65 СК України повинні були спільно повертати кошти, які вона позичила на придбання автомобіля в інтересах їхньої з відповідачем сім'ї. Тому вона була вимушена продати спірний автомобіль за згодою ОСОБА_2, оскільки їй було необхідно повернути позичені кошти, і після продажу спірного автомобіля, та повернення позики; у неї залишилося тільки 9 629 грн. 20 коп. (44629 грн. 20 коп. - 35000), з яких 1/2 частка яка належить відповідачу відповідно складає 4 814 грн. 60 коп. Тобто вона повинна відшкодувати відповідачу 48 14 грн. 60 коп. Вона вважає, що при поділі спільного нажитого майна необхідно врахувати, що вона повинна сплатити відповідачу за проданий спірний автомобіль 4 814 грн. 60 коп., а ОСОБА_2 повинний сплатити їй за приховане ним спірне рухоме майно 7 342 грн., а також той факт, що їхня спільна з відповідачем малолітня дитина залишилася проживати з нею, а тому, на її думку, буде справедливим та правомірним виділити їй в натурі в особисту приватну власність наступне майно, яке у цей час знаходиться у відповідача: холодильник «Samsung», вартістю - 3 559 грн.; кондиціонер «LG», вартістю - 1 980 грн.; пральну машину «LG», вартістю - 2 521 грн.; на загальну суму 8 060 грн. Все інше майно на загальну суму 33 599 грн. залишити у власності відповідача. Загальна вартість вищезазначеного майна яке на цей час може бути поділено в натурі становить - 41 659 грн.:2=20 829 грн. (вартість частки кожного з подружжя). 20 829 грн. - 8 060 грн. (вартість майна, яке вона бажає отримати в натурі) = 12 769 грн. 50 коп. (вартість її частки у спільному майні, яке відходить відповідачу). Таким чином відповідач повинен сплатити на її користь грошову компенсацію у вигляді різниці вартості спільного майна запропонованого до поділу нею, з урахуванням вище зробленого взаєморозрахунку між ними, стосовно вартості прихованого відповідачем майна, та проданого нею автомобіля (що складає 2 527 грн. 40 коп. на її користь), яка складає у загальному розмірі 15 296 грн. 90 коп., яка складається з 12 769 грн. 50 коп. різниці між вартістю майна, яке повинне відійти відповідачу (на суму 33 599 грн.) та їй (на суму 8 060 грн.), і 2 527 грн. 40 коп. залишку, який повинний сплатити їй відповідач в рахунок вартості 1/2 частини прихованого ним майна, з відрахуванням належної йому частки вартості проданого автомобіля. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд, в порядку поділу спільного рухомого майна подружжя, виділити їй у особисту приватну власність: холодильник «Samsung», вартістю - 3 559 грн.; кондиціонер «LG», вартістю - 1 980 грн.; пральну машин «LG», вартістю - 2 521 грн.; на загальну суму 8 060 грн., залишивши у власності відповідача: стіл письмовий, вартістю - 250 грн.; диван м'який, вартістю - 1200 грн.; відеокамеру «Dmojo», вартістю 3 000 грн., шафу-купе, вартістю - 2 000 грн.; ліжко двоспальне, вартістю - 1200 грн.; консоль (тумба під телевізор), вартістю - 1 000 грн.; шафу кутник, вартістю - 900 грн.; прихожу (дзеркало-тумба), вартістю - 300 грн.; акваріум (100 літрів), вартістю - 470 грн.; мікрохвильову піч «LG», вартістю - 740 грн.; акустичні колонки «FD» 2 штуки, вартістю - 335 грн.; DVD - програвач ВВК, вартістю - 495 грн.; тюнер «Strong», вартістю - 600 грн.; радіотелефон «Раnasonik», вартістю - 360 грн.; планшетний комп'ютер «ТАВ-97Е-01, вартістю - 1 570 грн.; ноутбук «АSUS», вартістю - 5 499 грн.; телевізор «ВВК» з вбудованим програвачем DVD, вартістю - 2 420 грн.; цифрову фотокамеру «SONI», вартістю - 2 000 грн., меблі кухонні, вартістю - 12 000 грн., на загальну суму 33 599 грн. та стягнути на її користь з ОСОБА_2 грошову компенсацію у розмірі 12 769 грн. 50 коп.

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Поділено спільне майно подружжя між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в наступному порядку: виділено у власність ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, і/н НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) наступне майно: стіл письмовий, вартістю 250 грн.; диван м'який, вартістю 1200 грн.; шафу-купе, вартістю 2000 грн.; ліжко двоспальне, вартістю 1200 грн.; шафу кутник, вартістю 900 грн.; прихожу, вартістю 300 грн.; консоль, вартістю 100 грн.; акваріум об'ємом 100 літрів, вартістю 470 грн.; мікрохвильову піч, вартістю 740 грн.; акустичні колонки, вартістю 335 грн.; кондиціонер «LG», вартістю 1980 грн.; тюнер «Strong», вартістю 600 грн.; радіотелефон «Panasonik», вартістю 360 грн.; планшетний комп'ютер «ТАВ-97Е-01», вартістю 1570 грн.; ноутбук «АSUS», вартістю 5499 грн.; телевізор «ВВК» з вбудованим програвачем DVD, вартістю 2420 грн.; DVD програвач, вартістю 495 грн.;

- цифрову відеокамера «Dmojo», вартістю 3000 грн.; цифрову фотокамера «SONI», вартістю 1860 грн., а всього майна на загальну суму 25 279 грн. 00 коп. Виділено у власність ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, яка народилася в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, і/н НОМЕР_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_2) наступне майно: холодильник «Samsung», вартістю 3559 грн.; кондиціонер «LD», вартістю -1980 грн.; а всього майна на загальну суму 5 539 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини спільного сумісного майна - автомобіля «Сенс», виробник ЗАТ «ЗАЗ», кузов НОМЕР_4, 2007 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_3, у розмірі 12 444 грн. 60 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору. В решті заявлених вимог відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову та знято арешт з автомобіля «Сенс», виробник ЗАТ «ЗАЗ», кузов НОМЕР_4, 2007 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_3.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 29 березня 2018 року скасувати в частині поділу кондиціонеру «LD», вартістю -1 980 грн., виділивши їй у приватну власність кондиціонер «LG», відповідно виключивши з рішення суду передачу у власність ОСОБА_2 зазначеного кондиціонера і виключити з рішення суду передачу у власність ОСОБА_1 кондиціонера марки «LD», вартістю 1 980 грн.; та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації вартості 1/2 частини автомобіля «Сенс», виробник ЗАТ «ЗАЗ», кузов НОМЕР_4, 2007 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_3 в розмірі 12 444 грн. 60 коп., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права. В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому не переглядається в апеляційному порядку.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, з 14 червня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року шлюб між ними було розірвано (т.1 а.с.4,5).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (т.1, а.с.47).

Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю, що також не заперечувалося сторонами.

Згідно акту №1334 від 23 вересня 2015 року, складеного депутатом Вільногірської міської ради Носовим К.В. в присутності сусідів ОСОБА_6, та ОСОБА_7, здійснено опис майна за адресою АДРЕСА_1 та станом на 09.15 год. 23 вересня 2015 року в квартирі зафіксовано: стіл письмовий, диван м'який, меблі кухонні (шафи з 4 секцій, стіл скляний, стільці), шафу-купе, ліжко двоспальне, консоль, шафа кутова, прихожа, дзеркало, тумба, акваріум, котел газовий «Westen», плита газова, витяжка, холодильник «Samsung», мікрохвильову піч «LD», колонки, телевізор 32 дюйми «Samsung», кондиціонер «LG», пральна машина «LG», DVD програвач, тюнер «Strong», радіотелефон «Panasonik», модем для інтернета (т.1 а.с.50-51).

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що в період шлюбу сторонами було придбано: стіл письмовий, вартістю 250 грн.; диван м'який, вартістю 1200 грн.; шафу-купе, вартістю 2 000 грн.; ліжко двоспальне, вартістю 1 200 грн.; шафу кутник, вартістю 900 грн.; прихожу (дзеркало-тумба) вартістю 300 грн.; акваріум об'ємом 100 літрів, вартістю 470 грн.; холодильник «Samsung», вартістю 3 559 грн.; мікрохвильову піч, вартістю 740 грн.; акустичні колонки, вартістю 335 грн.; кондиціонер «LG», вартістю 1 980 грн.; тюнер «Strong», вартістю 600 грн.; радіотелефон «Panasonik», вартістю 360 грн.; планшетний комп'ютер «ТАВ-97Е-01», вартістю 1 570 грн.; ноутбук «АSUS», вартістю 5499 грн.; телевізор «ВВК» з вбудованим програвачем DVD, вартістю 2 420 грн.; DVD програвач, вартістю 495 грн.; цифрову відеокамера «Dmojo», вартістю 3 000 грн.; цифрову фотокамера «SONI», вартістю 1 860 грн., що з огляду на вимоги ч.1 ст. 82 ЦПК України є обставинами, які не підлягають доказуванню.

Також судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, в період їх шлюбу сторонами було придбано в 2015 році автомобіль «Сенс», виробник ЗАТ «ЗАЗ», кузов НОМЕР_4, 2007 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_3, який продано ОСОБА_1 05 листопада 2017 року за 44 629 грн. 20 коп. ОСОБА_8, факт продажу також підтверджено інформацією наданою управлінням превентивної діяльності Головного національного управління національної поліції в Дніпропетровскій області та довідкою-розрахунком № 906310 серії ААЕ від 05 листопада 2015 року(т.1 а.с.154-155, 182).

З розписки від 10 квітня 2015 року вбачається, що відповідач за первісним позовом, ОСОБА_1 позичила у ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 20 000 грн. з метою придбання автомобіля (т.1 а.с.88).

Відповідно до розписок від 27 липня 2015 року та від 06 листопада 2015 року ОСОБА_3 повернула суму позики ОСОБА_9 (т.1 а.с.89, 90).

Також, ОСОБА_1 у зустрічному позові зазначала, що автомобіль було придбано не тільки за спільні кошти подружжя, а також за рахунок 15 000 грн., які були надані їй родичами.

Задовольняючи частково первісні та зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції поділив майно подружжя, зокрема, виділивши у власність ОСОБА_2, серед іншого, кондиціонер «LG», вартістю 1 980 грн., у власність ОСОБА_1, серед іншого, кондиціонер «LD», вартістю -1 980 грн., та стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини спірного автомобіля в розмірі 12 444 грн. 60 коп., однак погодитися з такими висновками суду в цій частині неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з"ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду в цій частині та ухвалення нового рішення.

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини 1, 2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Правові підстави визнання майна особистою приватною власністю дружини та чоловіка закріплені у ст. 57 СК України.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, а також те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Відповідно до ч. 2, 4, 5 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

При поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, застосуванню підлягають положення

ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден з подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

В п.п. 22, 23, 24 постанови Пленум Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено судам, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання.

Як вбачається з матеріалів справи, з 14 червня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2015 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами було розірвано (т.1 а.с.4, 5).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (т.1 а.с.47).

Судом встановлено, що дитина проживає разом з матір'ю, що також не заперечувалося сторонами.

Згідно акту №1334 від 23 вересня 2015 року, складеного депутатом Вільногірської міської ради ОСОБА_5 в присутності сусідів ОСОБА_6, та ОСОБА_7, здійснено опис майна за адресою АДРЕСА_1 та станом на 09.15 год. 23 вересня 2015 року в квартирі зафіксовано: стіл письмовий, диван м'який, меблі кухонні (шафи з 4 секцій, стіл скляний, стільці), шафу-купе, ліжко двоспальне, консоль, шафа кутова, прихожа, дзеркало, тумба, акваріум, котел газовий «Westen», плита газова, витяжка, холодильник «Samsung», мікрохвильову піч «LD», колонки, телевізор 32 дюйми «Samsung», кондиціонер «LG», пральна машина «LG», DVD програвач, тюнер «Strong», радіотелефон «Panasonik», модем для інтернета (т.1 а.с.50-51).

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що в період шлюбу сторонами було придбано: стіл письмовий, вартістю 250 грн.; диван м'який, вартістю 1200 грн.; шафу-купе, вартістю 2 000 грн.; ліжко двоспальне, вартістю 1 200 грн.; шафу кутник, вартістю 900 грн.; прихожу (дзеркало-тумба) вартістю 300 грн.; акваріум об'ємом 100 літрів, вартістю 470 грн.; холодильник «Samsung», вартістю 3 559 грн.; мікрохвильову піч, вартістю 740 грн.; акустичні колонки, вартістю 335 грн.; кондиціонер «LG», вартістю 1 980 грн.; тюнер «Strong», вартістю 600 грн.; радіотелефон «Panasonik», вартістю 360 грн.; планшетний комп'ютер «ТАВ-97Е-01», вартістю 1 570 грн.; ноутбук «АSUS», вартістю 5499 грн.; телевізор «ВВК» з вбудованим програвачем DVD, вартістю 2 420 грн.; DVD програвач, вартістю 495 грн.; цифрову відеокамера «Dmojo», вартістю 3 000 грн.; цифрову фотокамера «SONI», вартістю 1 860 грн., що з огляду на вимоги ч.1 ст. 82 ЦПК України є обставинами, які не підлягають доказуванню.

Таким чином, сторонами визнається придбання в період шлюбу кондиціонеру «LG», вартістю 1 980 грн.

Слід зазначити в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження придбання сторонами в період шлюбу - кондиціонера «LD»., на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

Тому, кондиціонер «LD» вартістю 1 980 грн. слід виключити з майна, яке є спільною власністю подружжя.

Також судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, в період їх шлюбу сторонами було придбано у 2015 році автомобіль «Сенс», виробник ЗАТ «ЗАЗ», кузов НОМЕР_4, 2007 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_3, який продано ОСОБА_1 05 листопада 2017 року за 44 629 грн. 20 коп. ОСОБА_8, факт продажу також підтверджено інформацією наданою управлінням превентивної діяльності Головного національного управління національної поліції в Дніпропетровскій області та довідкою-розрахунком № 906310 серії ААЕ від 05 листопада 2015 року(т.1 а.с.154-155, 182).

Звернувшись до суду зі вказаними зустрічними позовними вимогами, ОСОБА_1 посилалася на те, що спірний автомобіль було придбано не тільки за спільні кошти подружжя, оскільки 20 000 грн. нею в інтересах сім'ї було взято в позику та 15 000 грн., які були надані ОСОБА_1 її родичами.

Із розписки від 10 квітня 2015 року вбачається, що відповідач за первісним позовом, позичила у ОСОБА_9 грошові кошти у розмірі 20 000 грн. з метою придбання автомобіля (т.1 а.с.88).

Відповідно до розписок від 27 липня 2015 року та від 06 листопада 2015 року ОСОБА_3 повернула суми позики ОСОБА_9 (т.1 а.с.89, 90).

Однак, позивачем за зустрічним позовом, не надано належних та допустимих доказів того, що вказані кошти у розмірі 20 000 грн. позичалися нею саме з метою купівлі спірного автомобіля.

В матеріалах справи також відсутні докази на підтвердження того, що автомобіль було придбано у шлюбі сторін, але за особисті кошти ОСОБА_3

Таким чином, враховуючи викладене, слід виключити кондиціонер «LD», вартістю -1 980 грн. із спільного майна подружжя.

Виділений у власність ОСОБА_2 кондиціонера «LG», вартістю 1 980 грн. виключити з майна, що є власністю ОСОБА_2, визначивши вартість майна, яка виділена у власність ОСОБА_2 на загальну суму 23 299 грн., та виділити кондиціонер «LG», вартістю 1 980 грн у власність ОСОБА_1 і змінити у зв"язку із зазначеним суму компенсацію вартості 1/2 частини спільного сумісного майна.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року скасувати частково в частині визнання кондиціонера «LD», вартістю -1 980 грн. спільним майном подружжя, виділення у власність ОСОБА_1 кондиціонера «LD», вартістю -1 980 грн., виділення у власність ОСОБА_2 кондиціонера «LG», вартістю 1 980 грн. та змінити в частині визначення суми компенсацію вартості 1/2 частини спільного сумісного майна. Виділити у власність ОСОБА_1 кондиціонер «LG», вартістю 1 980 грн., визначити вартість майна, яка виділена у власність ОСОБА_2 на загальну суму 23 299 грн., змінити стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму компенсацію вартості 1/2 частини спільного сумісного майна - автомобіля «Сенс», виробник ЗАТ «ЗАЗ», кузов НОМЕР_4, 2007 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_3 з 12 444 грн. 60 коп. до 14 434 грн. 60 коп., враховуючи, що кондиціонер «LG», вартістю -1 980 грн., виключено із майна, яке передано у власність ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - скасувати частково в частині визнання кондиціонера «LD», вартістю -1 980 грн. спільним майном подружжя, виділення у власність ОСОБА_1 кондиціонера «LD», вартістю -1 980 грн., виділення у власність ОСОБА_2 кондиціонера «LG», вартістю 1 980 грн. та змінити в частині визначення суми компенсації вартості 1/2 частини спільного сумісного майна.

Виділити у власність ОСОБА_1 кондиціонер «LG», вартістю 1 980 грн.

Визначити вартість майна, яка виділена у власність ОСОБА_2 на загальну суму 23 299 грн.

Змінити стягнуту з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму компенсацію вартості 1/2 частини спільного сумісного майна - автомобіля «Сенс», виробник ЗАТ «ЗАЗ», кузов НОМЕР_4, 2007 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_3 з 12 444 грн. 60 коп. до 14 434 грн. 60 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді