Справа № 487/7054/18
Провадження № 2/487/579/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

21.01.2019 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Біцюка А.В., за участю секретаря Демиденко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

23.10.2018 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 в якому, посилаючись на те, що позивач не може розпорядитись належним йому на праві власності майном, а саме квартирою АДРЕСА_1, просить суд:

1. Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на проживання в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 на даний час проживає закордоном, у квартирі позивача ніколи не проживала, особисті речі відповідача у помешканні відсутні, кореспонденцію та медичну допомогу за даною адресою остання не отримує, жодного разу не приймала участі у сплаті житлово- комунальних послуг, проведенні капітального та поточного ремонту, зазначеним житлом не цікавиться, втратила зв'язок із квартирою, як місцем реєстрації.

Позивач ОСОБА_1 про відкриття провадження була повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_2 про відкриття провадження була повідомлена, відзив суду не надала.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.10.2018 року № 142728323 позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить ? квартири АДРЕСА_1.

Згідно з довідкою № 3003 від 28.11.2018 року, наданою Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 28.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3- ? часток та ОСОБА_1- ? часток на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.05.2003 року, зареєстровано в БТІ 09.02.2004 року.

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 3493 від 23.10.2018 року, виданої ТОВ «Миколаївдомсервіс» разом з позивачкою у домоволодінні зареєстровані донька позивача ОСОБА_4 та онуки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 Також зазначається, що не зареєстрована, але має право на проживання онука позивача- відповідач ОСОБА_2

Як вбачається із Акту про не проживання від 17.10.2018 року, посвідченого паспортистом ТОВ «Миколаївдомсервіс» 23.10.2018 року ОСОБА_2, 1995 року народження, ніколи не проживала за адресою АДРЕСА_1. Раніше була прописана ОСОБА_8, а її донька ОСОБА_2 була автоматично вписана як її дитина. Зараз відповідач проживає закордоном. Вищезазначене підтверджується підписами сусідів позивача ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися й розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

В силу ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад рік без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідачі, не мешкають в спірній квартирі більше року без поважних причин, втратили право користування житловим приміщенням, в звязку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 76, 81, 89, 141, 280-284, 354 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовільнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на проживання в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір у розмірі 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення може бути оскаржене позивачем протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 21.01.2019 року.

Суддя А. В. Біцюк