Постанова

Іменем України

22 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 0907/11645/12

провадження № 61-29730св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Мелінишин Г. П., Василишин Л. В., Пнівчук О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2012 року публічне акціонерне товариство «Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва» (далі - ПАТ «Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за поставлений товар.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що у січні та листопаді 2009 року між сторонами укладено договори купівлі-продажу будівельних матеріалів на загальну суму 185 657,70 грн. Із січня до липня 2009 року, а також у травні 2010 року відповідач частково вніс оплату за вказаний товар у розмірі 80 850,00 грн.

У вересні 2011 року відповідачу направлено вимогу сплатити протягом семи днів заборгованість у розмірі 104 807,70 грн.

Оскільки відповідач не виконав цю вимогу у встановлений строк, позивач просив стягнути з нього на свою користь 104 807,70 грн заборгованості за поставлений товар, 747,60 грн інфляційних втрат та 2 433,45 грн - 3% річних від простроченої суми.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Справа розглядалась неодноразово.

Останнім рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015 року у складі судді Бородовського С. О. у задоволенні позовних вимог ПАТ «Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва» відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2017 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ПАТ «Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва» 104 807,70 грн заборгованості за поставлений товар, 747,60 грн інфляційний втрат, 2 433,45 грн - 3% річних від простроченої суми та 2 466,94 грн понесених судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу повну ціну за товар, який він отримав за договорами купівлі-продажу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд, вирішуючи спір, дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, оскільки не надав належної оцінки тому факту, що позивач приховує дійсні обставини виникнення заборгованості згідно з накладними за 2009 рік.

Крім того, апеляційний суд не взяв до уваги факт його перебування у трудових відносинах з позивачем та що заборгованість виникла внаслідок виконання ним трудових обов`язків, тому помилково застосував норми цивільного законодавства.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ПАТ «Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва» та витребувано з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зазначену справу.

Зупинено виконання рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2017 року до закінчення касаційного розгляду.

У травні 2018 року вказану справу передано до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що з 17 березня 1997 року до 30 вересня 2011 року ОСОБА_1 працював у ПАТ «Івано-Франківське СУМБ» виконробом.

16 січня 2009 року та 03 листопада 2009 року він звернувся до підприємства з заявами, в яких просив виписати йому будівельні матеріали за власні кошти, обумовлюючи порядок оплати.

ВАТ «СУМБ» та відповідач виступили як продавець та покупець за угодою про поставку матеріалів згідно накладної на загальну суму з ПДВ 117 307,24 грн та 68 150,46 грн, що підтверджується податковими накладними від 29 січня 2009 року № 5 та від 03 листопада 2009 року № 170.

На підставі заяв ОСОБА_1 від 16 січня 2009 року, від 03 листопада 2009 року та відповідних накладних № 4 та № 352 ОСОБА_1 отримав у ВАТ «СУМБ» будівельні матеріали на суму 117 507,24 грн та 68 150,46 грн.

Будівельні матеріали передані відповідачу, який частково здійснив оплату товару на загальну суму 80 850,00 грн, перерахувавши їх на розрахунковий рахунок позивача 27 січня 2009 року - на суму 19 000,00 грн; 27 квітня 2009 року - 31 000,00 грн; 14 липня 2009 року - 30 000,00 грн, та в касу підприємства 21 травня 2010 року - 850,00 грн, що підтверджується виписками по рахунках та прибутковим касовим ордером, що не оспорюється відповідачем.

Заяви та накладні відповідач підписував як приватна особа, кошти оплачував також як фізична особа, а не працівник підприємства.

У зв`язку з тим, що оплата вартості товару здійснена частково, позивач просив суд стягнути з відповідача 104 807,70 грн заборгованості за поставлений товар, 747,60 грн інфляційних втрат та 2 433,45 грн - 3 % річних від простроченої суми.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У заявлених позовних вимогах ПАТ «Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва» посилалось на те, що спірні правовідносини виникли внаслідок нездійснення відповідачем в повному обсязі оплати за поставлений товар за договорами купівлі-продажу будівельних матеріалів на загальну суму 185 657,70 грн.

Факт укладення сторонами договорів купівлі-продажу будівельних матеріалів установлено судом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд установив, що відповідач отримав будівельні матеріали на загальну суму 185 657,70 грн, але сплатив продавцю лише 80 850,00 грн.

Заборгованість відповідача за отриманий товар становить 104 807,82 грн.

У вересні 2011 року позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату протягом семи днів заборгованості в розмірі 104 807,70 грн, яка не була виконана.

У зв`язку з цим товариство просило застосувати норми статті 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, апеляційний суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Івано-Франківське спеціалізоване управління механізації будівництва».

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що апеляційний суд не взяв до уваги факт його перебування в трудових відносинах з позивачем, та що заборгованість виникла внаслідок виконання ним трудових обов`язків, при цьому вирішуючи спір суд не застосував норми трудового законодавства, колегія суддів відхиляє, оскільки суди правильно встановили правовідносини, які виникли між сторонами та правильно застосували норми матеріального права, які їх регулюють.

Наявність трудових відносин між сторонами не може бути перешкодою для укладення цивільних договорів.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновку суду апеляційної інстанції, обґрунтовано викладеного у мотивувальній частині судового рішення, а зводяться до оцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки.

Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів згідно з положеннями статті 400 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За правилами статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2017 року, оскільки судове рішення є законним та обґрунтованим.

Ураховуючи, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2017 року зупинено виконання рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2017 року до закінчення касаційного розгляду, тому виконання рішення на підставі частини третьої статті 436 ЦПК України підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 жовтня 2017 року.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук