Справа № 404/1530/19
27 серпня 2019 року м. Кропивницький
Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого - судді: Драного В.В.
при секретарі: Дерев`янко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій без жодних правових підстав проживає брат її покійного чоловіка ОСОБА_2 Відповідач в утриманні, ремонті, оплаті комунальних послуг участі не бере, відмовляється звільнити житло. Також він систематично приводить до квартир своїх друзів, які влаштовують сварки та бійки, у зв`язку з чим до позивача неодноразово зверталися сусіди з проханням його виселити. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з проханням звільнити житло, оскільки він псує житло, в квартирі безлад, антисанітарія. Зазначила, що має намір вселитись у дану квартиру зі своєю дочкою, однак відповідач не впускає її, чим чинить перешкоди у користуванні її власністю. За таких обставин, просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення відповідача із займаної їм квартири.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
Представник позивача подала у судове засідання заяву від 27.08.2019 року, в якій позовні вимоги підтримала, просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, проти заочного рішення не заперечує.
Копію ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідач отримав 12.06.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення листа (а.с. 28). Однак, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Станом на 27.08.2019 року відзиву на позовну заяву від відповідача ОСОБА_2 до суду не надійшло.
За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.09.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори Водяницькою А.В. та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 18.03.2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції, згідно якого позивач змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а.с. 3, 4).
Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області від 19.04.2019 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).
Як вбачається з довідки КП ЖЕО № 2 МРМК» від 04.02.2019 року № 669 ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , але там не зареєстрована. Брат її чоловіка ОСОБА_2 зареєстрований за цією адресою (а.с. 4).
Крім того, як вбачається із заяви мешканців будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , адресованої позивачу, ОСОБА_2 , який проживає у цій квартирі, збирає в себе п`яниць та бомжів, які ночують в нього по 20 чоловік. Внаслідок цього у будинку антисанітарія. Вигнати сторонніх осіб неможливо, оскільки вони погрожують та кидаються битися. Зазначили, що неодноразово викликали поліцію, однак результатів це не дало. Тому вказані мешканці просять позивача вирішити питання з приводу виселення ОСОБА_2 (а.с. 6).
Також, з наданих відповідачем фотографій внутрішнього стану її квартири встановлено її незадовільний стан - відшарування шпалер, фарби на стінах (а.с. 8-10).
В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач як власник квартири мала з відповідачем будь-які усні чи письмові домовленості щодо його проживання у вказаній квартирі.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо від будь-яких осіб, у тому числі, осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі, у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22.11.2018 року у справі № 591/4595/16-ц.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в розумінні ст. 3 СК України та ч. 2 ст. 64 ЖК України не є членом сім`ї позивача.
Частиною першою статті 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у певний спосіб.
Згідно ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки позивачем доведений факт створення їй відповідачем перешкод у користуванні житлом, що полягають у несплаті житлово-комунальних послуг, відсутності догляду за внутрішнім станом квартири з боку відповідача, тощо, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення - задовольнити.
Усунути перешкоди в користуванні власністю ОСОБА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із займаної ним квартири АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
В порядку статті 289 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда В.В. Драний