РІШЕННЯ

іменем України

12 квітня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Попової О.М.,

за участі секретаря судового засідання - Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу № 426/23957/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1. Просить стягнути судові витрати з відповідача. В обґрунтування своїх вимог в позові вказав, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. В будинку окрім нього зареєстровані його син - ОСОБА_2 та колишня дружина ОСОБА_4 Його син - ОСОБА_2 не проживає в житловому приміщенні протягом п'яти років без поважних причин, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться. Він є власником зазначеного житлового, однак не може у повному обсязі користуватися майном у зв'язок з реєстрацією відповідача в будинку, що порушує його право приватної власності. Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні участі не брав, від якого на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання жодного разу не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, на адресу суду повернулися повістки з довідкою «за закінченням встановленого строку зберігання». Позивач не надав згоди на заочний розгляд справи. Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, а також інших документів, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на праві приватної власності ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 9). Єдиним власником вищевказаного будинку є ОСОБА_1, про що за реєстраційним номером 23064249 внесено запис про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 14). Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, що підтверджено відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС (а.с. 28), але за місцем реєстрації він не проживає з вересня 2014 року, що підтверджено довідкою складеною головою квартального комітету (а.с. 15, 16). Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст.ст. 317,319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном вона має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном. Враховуючи те, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1, відповідач в будинку не проживає, обов'язки щодо утримання житла не несе, а отже своєю реєстрацією чинить перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном, суд приходить до висновку, що право позивача на володіння, користування та розпорядження спірним житловим приміщенням підлягає захисту в силу ст. 41 Конституції України і ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком. На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 із зняттям його з реєстраційного обліку. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, (адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1) сплачений судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області.

Суддя О.М. Попова