УХВАЛА

номер справи 752/14427/19

провадження номер 2/752/5925/19

23.08.2019 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.вивчивши позовну заяву вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори про зобов`язання вчинити певні дії, в якому позивачем було пред`явлено три позовні вимоги немайнового характеру.

Вивчивши матеріали позову, вважаю, що, останній, слід визнати неподаним та повернути позивачу за наступних підстав.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.07.2019 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори про зобов`язання вчинити певні дії, - був залишений без руху та позивачу надано строк для усунення виявлених недоліків.

26.07.2019 року позивачем на виконання зазначеної ухвали судді було подано уточнену позовну заяву з додатками. Однак, недоліки наведені в ухвалі судді в повному обсязі усунуті не були.

Так, зокрема, з прохальної частини позову вбачається, що позивачем знову пред`явлено три позовні вимоги немайнового характеру, однак, посилань на докази сплати судового збору за кожну таку позовну вимогу до уточненого позову долучено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений термін в ухвалі про залишення позовної заяви без руху не усунув недоліки, позовна заява вважається не поданою та повертається позивачеві.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що повернення заяви, відповідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, так як після усунення вказаних недоліків позивач має право повторно звернутися до суду із вказаним позовом, суд вважає за необхідне позов визнати неподаним та повернути позивачу, в зв`язку з не усуненням всіх недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК Україні, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація, державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори про зобов`язання вчинити певні дії, - визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко