Справа № 164/1495/19
У Х В А Л А

2 вересня 2019 року смт. Маневичі

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Невар О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Вказана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає залишенню без руху, так як оформлена з порушенням вимог, передбачених ст.ст. 175, 316, 318 ЦПК України

Згідно з ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов?язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, заявником у поданій до суду заяві не обґрунтовано підстави для звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, саме у Маневицький районний суд Волинської області. До заяви ОСОБА_1 не доданідокументи, що підтверджують неможливість отримання документів про його народження в позасудовому порядку. У поданій до суду заяві не наведено та до матеріалів, що додаються до неї, не додані документи про звернення заявника в Жидичинську сільську раду Ківерцівського району Волинської області, на території якої ОСОБА_1 просить встановити факт його народження, щодо наявності актового запису відносно нього. В заяві не вказані будь-які відомості про батьків заявника та про місце їх проживання, зокрема на території Жидичинської сільської ради Ківерцівського району Волинської області на момент його народження. До заяви в порушення вимог ст. 318 ЦПК України взагалі не додано жодного доказув підтвердження факту, який просить встановити заявник.

Згідно з ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути зазначено: причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху.

Повідомити заявника ОСОБА_1 про необхідність усунення вищезазначених недоліків заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним ухвали і роз`яснити, що в разі невиконання зазначених вимог заява буде вважатись неподаною і йому повернута.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя районного суду О.В. Невар