УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючого - судді Невядомського Д.В

При секретарі Гончарові О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду заяву представника відповідача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову вжиті ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: Київський ВДВС ХМУЮ про визнання удаваним договору доручення, визнання права власності на автомобіль, звільнення автомобілю з-під арешту , -

в с т а н о в и в:

Представник відповідача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11 лютого 2014 року, мотивуючи тим, що при ухваленні рішення скасування вирішено не було.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

В провадженні Київського районного суду м.Харкова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: Київський ВДВС ХМУЮ про визнання удаваним договору доручення, визнання права власності на автомобіль, звільнення автомобілю з-під арешту .

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від11 лютого 2014 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки SSANG YONG RX270, рік випуску:2008, двигун б/н, шасі (кузов, рама) Y7CRJFM, КРТG0В1FS8Р259217, колір - чорний, тип Т.З. - легковий універсал-В, державний номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 27.11.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: Київський ВДВС ХМУЮ про визнання удаваним договору доручення, визнання права власності на автомобіль, звільнення автомобілю з-під арешту- було відмовлено в повному обсязі.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконанняможливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Оскільки, вищезазначена цивільна справа розглянута, у задоволенні позову було відмовлено, рішення набуло чинності, тому забезпечення позову слід скасувати на підставі ч.9 ст.158 ЦПК України.

В звязку з цим, суд приходить до висновку, що клопотання обгрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158,258-260 ЦПК України, суд-

у х в а л и в:

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11 лютого 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа: Київський ВДВС ХМУЮ про визнання удаваним договору доручення, визнання права власності на автомобіль, звільнення автомобілю з-під арешту, які були вжиті шляхом накладення арешту на автомобіль марки SSANG YONG RX270, рік випуску:2008, двигун б/н, шасі (кузов, рама) Y7CRJFM, КРТG0В1FS8Р259217, колір - чорний, тип Т.З. - легковий універсал-В, державний номерний знак НОМЕР_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя Д.В Нев»ядомський