Постанова

Іменем України

28 серпня 2019 року

м. Київ

справа № 2-3282/10

провадження № 61-18172св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., Курило В. П. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги - садове товариство «Космос»,

представник особи, яка подала апеляційну та касаційну скарги - Іванченко Людмила Вікторівна ,

розглянув у порядку письмового провадження без виклику сторін касаційну скаргу представника садового товариства «Космос» - Іванченко Людмили Вікторівни на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 травня

2017 року у складі судді Кравця Ю. І. ,

ІСТОРІЯ СПРАВИ:

Короткий зміст позовних вимог:

У квітні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 травня 2010 року затверджено мирову угоду, укладену 11 травня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та закрито провадження у справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник садового товариства «Космос» (далі - СТ «Космос») - Іванченко Л. В. у березні 2017 року оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2017 року апеляційну скаргу представника СТ «Космос» - Іванченко Л. В. на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від

11 травня 2010 року залишено без руху та надано заявнику строк тридцять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків скарги.

Заявнику на виконання вимог вказаної ухвали необхідно було надати суду апеляційної інстанції заяву з зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 травня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника СТ «Космос» - Іванченко Л. В. на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 травня 2010 року відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що вказані представником СТ «Космос» - Іванченко Л. В. підстави для поновлення строку апеляційного оскарження визнані судом неповажними, інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження заявником не вказано.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги:

30 травня 2017 року представник СТ «Космос» - Іванченко Л. В. через засоби поштового зв`язку подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 травня

2017 року та передати справу на розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що строк на апеляційне оскарження ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 травня 2010 року заявником було пропущено з поважних причин, обумовлених тим, що при розгляді цієї справи СТ «Космос» не було залучено до участі у справі, таким чином не мало можливості захистити та відстояти свої порушенні права орендаря, які виникли з договору оренди від 30 грудня 2009 року. Про відповідне рішення заявнику стало відомо з позовної заяви ОСОБА_1 до Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. З текстом ухвали суду першої інстанції заявник ознайомився лише 09 березня 2017 року на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Доводи інших учасників справи:

У липні 2017 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення, у якому просить касаційну скаргу представника

СТ «Космос» - Іванченко Л. В. відхилити, а ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 травня 2017 року залишити без змін.

Рух касаційної скарги та матеріалів справи:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

У липні 2017 року матеріали цивільної справи надійшли до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 листопада 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 388 ЦПК України встановлено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами цивільної справи передано до Верховного Суду.

Розпорядженням від 04 червня 2019 року № 514/0/226-19 за касаційним провадженням № 61-18172св18 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 04 червня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ:

Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у запереченні на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволення з огляду на таке.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Короткий зміст встановлених судом обставин справи:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувала зазначена цивільна справа.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 травня 2010 року затверджено мирову угоду, укладену 11 травня

2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та закрито провадження у справі.

Вказану ухвалу оскаржив в апеляційному порядку представник особи, яка не приймала участь у розгляді справи - СТ «Космос» - Іванченко Л. В.

В скарзі ставиться питання про скасування ухвали та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2017 року вказана апеляційна скарга була залишена без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 294 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції), апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області постановлена 11 травня 2010 року.

14 березня 2017 року представник СТ «Космос» - Іванченко Л. В . звернулася до суду з апеляційною скаргою з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду, яку заявник мотивує тим, що оскаржувана ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від

11 травня 2010 року постановлена за відсутності представника

СТ товариства «Космос» та про її постановлення заявнику стало відомо на початку 2017 року з позовної заяви ОСОБА_1 .

Однак заявник не зазначив точну дату, коли було отримано ухвалу суду першої інстанції та належні докази цього, що унеможливило суд апеляційної інстанції здійснити перевірку дотримання строків на апеляційне оскарження.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважав, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали, які вказані заявником у апеляційній скарзі, є неповажними, інших підстав поважності пропуску строку клопотання не містить, та заявнику необхідно було надати заяву з зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Заявнику ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 березня

2017 року встановлено строк - тридцять днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків скарги. Роз`яснено наслідки невиконання даної ухвали.

Копію ухвали апеляційного суду було отримано представником

СТ «Космос» - Іванченко Л. В. особисто в приміщенні суду 03 квітня

2017 року.

На виконання ухвали апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2017 року представник СТ «Космос» - Іванченко Л. В. надала уточнення до заяви про поновлення строку на оскарження, у яких посилалась на те, що оскаржувану ухвалу було знайдено та ознайомлено з її змістом лише

09 березня 2017 року на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника СТ «Космос» - Іванченко Л. В. на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 травня

2010 року, апеляційний суд виходив із того, що вказані представником

СТ «Космос» - Іванченко Л. В. підстави для поновлення строку апеляційного оскарження визнані судом неповажними, інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження заявником не вказано.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що твердження представника

СТ «Космос» - Іванченко Л. В. , що про порушення прав товариства на спірну земельну ділянку стало відомо з лише з позовної заяви ОСОБА_1 спростовується тим, що згідно матеріалів справи будівлю на зазначеній земельній ділянці збудовано у 1994 році, договір оренди земельної ділянки було укладеноміж Затоківською селищною радою та СТ «Космос»30 грудня 2009 року, та враховуючи презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, суд вважав недоведений факт, через який заявник не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду.

Проте з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала апеляційного суду Одеської області від 12 травня 2017 року не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд:

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційні гарантії захисту прав і свобод сторін у справі в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України

(в редакції, чинній на час розгляду справи в апеляційному порядку), де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

З матеріалів справи вбачається, що СТ «Космос» не приймало участі у розгляді справи в суді першої інстанції під час постановлення ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від

11 травня 2010 року.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник, як на поважність причини пропуску строку, вказав, що оскаржувана ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 травня

2010 року постановлена за відсутності представника СТ «Космос» та про її постановлення заявнику стало відомо лише на початку 2017 року з позовної заяви ОСОБА_1 .

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують, апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду за результатом розгляду касаційної скарги:

Суд апеляційної інстанції зазначеного не врахував, не звернув уваги на те, що СТ «Космос» не приймало участі у справі під час проголошення ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від

11 травня 2010 року, з повним текстом якої представник заявника ознайомився лише 09 березня 2017 року.

Також передчасним є висновок суду апеляційної інстанції про обізнаність СТ «Космос» про порушення свого права з грудня 2009 року (дата укладання договору оренди земельної ділянки між СТ «Космос» та Затоківської селищною радою), з якою апеляційний суд пов`язав право заявника на звернення до суду за захистом своїх інтересів, оскільки ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду постановлена 11 травня 2010 року, тобто після укладення договору оренди, і саме вона є предметом апеляційного перегляду, а не договір оренди від 30 грудня 2009 року.

За викладених обставин ухвала апеляційного суду Одеської області від

12 травня 2017 року не може вважатися законною і обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника садового товариства «Космос» - Іванченко Людмили Вікторівни задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12 травня 2017 року скасувати.

Передати справу № 2-3282/10 до Одеського апеляційного суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді: А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун
В. П. Курило