Справа № 182/52/15-ц
Провадження № 2/0182/47/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21.03.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Рунчевої О.В.

секретаря Нагаєвої Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 08 січня 2015 року звернувся до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини.

11 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (за Кредитним договором - Банк), та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 35 000,00 доларів США, який зобовязався повернути у повному обсязі у строк до 10 серпня 2015 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 11 серпня 2008 року між Банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 222746 від 11 серпня 2008 року.

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 зобовязалася відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобовязань перед позивачем, у повному обсязі як існуючих у теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому. ОСОБА_2 відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_1 за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши ОСОБА_1 кредит у сумі 35 000,00 доларів США.

08 грудня 2011 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» передає (відступає) Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» замінює Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, внаслідок передачі від Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість АКІБ «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобовязання належним чином не виконував, внаслідок чого у ОСОБА_1 перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 77 988,47 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 12 грудня 2014 року є еквівалентом 1222 259,09 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість.

Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0 від 11 серпня 2008 року в розмірі 77 988,47 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 12 грудня 2014 року складає 1222 259,09 грн. Також просить судові витрати по справі покласти на відповідачів.

Провадження по справі було відкрито ухвалою від 23.02.2015 року за правилами ЦПК України, що діяв на той час.

15 грудня 2017 року набув чинності ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Тому усі заяви і скарги, які надійшли після набрання чинності цією редакцією Кодексу, мають бути подані до суду з дотриманням положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

У відповідності до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася в матеріалах справи є заява представника позивача ОСОБА_3 розглянути справу без участі представника банку. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (том 1, а.с. 243).

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується його підписом в розписці (том 1, а.с.254).

21 березня 2019 року, відповідач перед судовим засіданням, від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява в якій він просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки він перебуває на стаціонарному лікуванні в лікарні № 4 (том 2, а.с.2).

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов'язків суб'єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною ОСОБА_7 України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Справа перебуває у провадженні суду тривалий час, неодноразово відкладалася за клопотаннями відповідача ОСОБА_1 Доказів своєї хвороби відповідач ОСОБА_1 до заяви про відкладення розгляду справи не додав.

В матеріалах справи є відзив на позовну заяву від представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 (том 1, а.с.182-187), в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити у звязку зі спливом строку позовної давності.

Суд вважає за необхідне визнати неявку відповідача ОСОБА_1 не поважною, оскільки останніми не надано підтверджуючих документів тяжкої хвороби, яка могла б бути перешкодою для прибуття в судове засідання.

Крім того, 19 вересня 2018 року представником відповідача ОСОБА_1- ОСОБА_5 було заявлене клопотання про витребування від позивача оригінала заяви ОСОБА_1 на видачу готівки від 11 серпня 2008 року для проведення судової почеркознавчої експертизи, але станом на 21 березня 2019 року від відповідача ОСОБА_1 не надійшли питання, на які потрібна відповідь експерта також ОСОБА_1 з 19 вересня 2018 року по 21 березня 2019 року жодного разу не прибув у судове засідання для надання зразків підпису та почерку.

На думку суду вищевказані дії відповідача ОСОБА_1 спрямовані для затягування розгляду справи.

З урахуванням викладених обставин та достатнього обсягу доказів, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 549-552, 625, 1050 ЦК України передбачено відповідальність за невиконання зобов'язання

Судом встановлено, що 11 серпня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (за Кредитним договором - Банк), та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі - Кредитний договір) ( том 1, а.с. 6-19).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Банк зобов'язується надати Позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, Долар США (USD), в сумі 35 000,00 доларів США, що дорівнює еквіваленту 169 575,00 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі. При цьому Сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту зазначається в Договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті. Сторони домовилися, що Банк надає Позичальнику кредит у формі кредитної лінії, ліміт якої встановлюється у розмірі суми кредиту, зазначеному в цьому пункті Договору, при цьому надані в межах загальної суми кредиту транші після їх повернення до Банку поновлюють загальну суму кредиту.

Відповідно до п. 1.2.1. Кредитного договору, надання кредиту здійснюється у наступний термін: 11 серпня 2008 року.

Відповідно до п. 1.2.2. Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 10 серпня 2015 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін.

Відповідно до п. 1.3.1. Кредитного договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 15,00 % річних.

Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору.

Відповідно до п.1.3.4. Кредитного договору, строк сплати процентів: з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти.

Відповідно до п.1.4. Кредитного договору, цільове призначення (мета) кредиту - кредит надається Позичальнику для його особистих потреб, а саме: споживчі потреби.

Відповідно до п.1.5. Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника № 8300 у Банку, код Банку 351005.

Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, виконання зобов'язань Позичальника за цим Договором забезпечується наступним чином, а саме: з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника Банком приймається:

?застава нерухомості (будівлі/споруди/приміщення), а саме:

?1) квартири, що складається з 2-х кімнат, загальною площею 57,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_6 та власністю ОСОБА_1.

?порука ОСОБА_2.

Відповідно до п.3.3.1. Кредитного договору, Банк зобов'язується належним чином виконувати свої зобов'язання за цим Договором.

Відповідно до п.3.4.1. Кредитного договору, Позичальник зобов'язується використовувати кредит на зазначені у Договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок Банку в порядку та на умовах, передбачених Договором, а саме: на рахунок № 586 в Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк», код Банку (МФО) 351005.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору, за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких свої грошових зобов'язань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена в іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день розстрочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. При цьому Банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання, передбаченого Договором. Позичальник повинен сплатити пеню за цим Договором за першою вимогою Банку.

Відповідно до п. 3.4.3. Кредитного договору, Позичальник зобов'язується достроково повернути Банку в повному обсязі всю суму кредиту та повністю сплатити плату за кредит у разі застосування Банком права вимоги дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 6 Договору та/або умов Кредитного договору.

Відповідно до п.7.8. Кредитного договору, строк дії даного Договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання Договору Сторонами) до повного повернення Банку всієї суми кредиту за Договором та повного погашення плати за кредит і неустойки, у разі її нарахування.

Банк свої зобов'язання з видачі відповідачу кредитних коштів виконав у повному обсязі виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку (том 1, а.с.20).

08 грудня 2011 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» передає (відступає) Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» замінює Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами (том 1, а.с. 31-32).

У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобовязання належним чином не виконував, внаслідок чого у відповідача ОСОБА_1 перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 77 988,47 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 12 грудня 2014 року є еквівалентом 1222 259,09 грн., що підтверджується довідкою про заборгованість (том 1, а.с. 21).

З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту 0 від 11 серпня 2008 року між Банком та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 222746 від 11 серпня 2008 року. (том 1, а.с. 22-24).

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 зобовязалася відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобовязань перед позивачем, у повному обсязі як існуючих у теперішній час, так і тих, що можуть виникнути у майбутньому.

ОСОБА_2 відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і ОСОБА_1 за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч.1 ст. 554 ЦК України).

Ухвалою суду від 27 липня 2016 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 по справі була призначена судова почеркознавча експертиза проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

17 серпня 2017 року позивачем було надано оригінал договору поруки № 222746 від 11 серпня 2008 року ( том 1, а.с. 96).

21 вересня 2016 року на адресу суду надійшло клопотання Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз про надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання почеркознавчої експертизи ( том 1, а.с. 99).

Ухвалою суду від 21 вересня 2016 року провадження по справі було відновлено.

21 грудня 2016 року на адресу суду з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло повідомлення № 4189-16 про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи по справі (том 1, а.с. 105).

Ухвалою суду від 27 лютого 2017 року по справі була повторно призначена судова почеркознавча експертиза проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, оскільки представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заперечував факт укладення договору поруки.

Згідно висновку експерта № 1586-17 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі № 182/52/15-ц від 29 травня 2017 року (том 1, а.с.118-124), підписи від імені ОСОБА_2 в графі «Поручитель: ОСОБА_2 (підпис)» у договорі поруки № 222746 від 11 серпня 2008 року - виконані не ОСОБА_2, а іншою особою.

Експертом встановлено, що порівнюючи та аналізуючи виявлені ознаки розбіжностей по загальним та окремим ознакам почерку, було встановлено, що вони стійкі, суттєві, виходять за межі варіантів ознак почерку ОСОБА_2, у своїй сукупності диференціюють почерки, та дають підставу зробити категоричний висновок, що досліджувані підписи виконані не ОСОБА_2, а іншою особою.

За тиках обставин, суд приходить до висновку, що договірні відносини між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", та ОСОБА_2 не виникли, оскільки ОСОБА_2 договір поруки № 222746 від 11 серпня 2008 року не підписувала. Доказів зворотного позивачем суду надано не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2С заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача відповідачем ОСОБА_1 суду не надано.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи те, що відповідно до вимог частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає доведеним факт укладання кредитного договору № 0 від 11 серпня 2008 року та отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 35 000 доларів США.

З позовними вимогами, щодо визнання кредитного договору недійсним, відповідач ОСОБА_1 до суду не звертався.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_1 всупереч умов договору не повертає позивачу кредит, суд приходить до висновку, що заборгованість в загальному розмірі 77 998 доларів США (сім тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім тисяч) доларів США 47 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.12.2014 року складає 1 222 259 грн. 09 коп. (один мільйон двісті двадцять дві тисячі двісті п'ятдесят дев'ять гривень 09 копійок), з яких: 33 940 доларів США 08 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.12.2014 року складає 531 919 грн. 28 коп. ( п'ятсот тридцять одна тисяча дев'ятсот дев'ятнадцять гривень 28 копійок) - заборгованість по тілу кредиту; 44 048 доларів США 39 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.12.2014 року складає 690 339 грн. 80 коп. (шістсот дев'яносто тисяч триста тридцять дев'ять гривень 80 копійок) - заборгованість по відсоткам, підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача у примусовому порядку.

Суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 про застосування строків позовної давності, виходячи з наступного.

Згідно ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 зазначив, що останній платіж ОСОБА_1 за кредитним договором був здійснений в 2009 році, а банк звернувся до суду з позовом 30 грудня 2014 року тобто з пропуском строку позовної давності.

Судом встановлено, що у 2011 році Публічне акціонерне товариство „УКРСИББАНК, яке відступило свої права вимоги заборгованості за кредитним договором № 0 від 11 серпня 2008 року укладеним зі ОСОБА_1 зверталося з вищевказаною позовною заявою до Нікопольського міськрайонного суду, яка була залишена без розгляду ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 23 липня 2012 року (том 2, а.с. 1).

Після залишення позовної заяви без розгляду Публічне акціонерне товариство „Дельта Банк у 2013 році зверталося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу, яка ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 11 березня 2015 року була залишена без розгляду (том 1, а.с.40).

Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Крім того, згідно ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Згідно ч.3 цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Позивач звернувся до суду із даним позовом 30 грудня 2014 року в межах строку позовної давності, а тому заява про застосування строків позовної давності та відмови у позові з цих підстав задоволенню не підлягає.

Згідно з вимогами статті 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 654 грн. 00 коп. (три тисячі шістсот пятдесят чотири грн. 00 коп.) сплачений останнім при подачі позову (том 1, а.с.1).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.12, 13,76,77,81,141 ЦПК України, ст.ст. 256,257,261,264 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36, корп. Б) заборгованість за кредитним договором № 0 від 11.08.2008 року в загальному розмірі 77 998 доларів США (сім тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім тисяч) доларів США 47 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.12.2014 року складає 1 222 259 грн. 09 коп. (один мільйон двісті двадцять дві тисячі двісті п'ятдесят дев'ять гривень 09 копійок), з яких: 33 940 доларів США 08 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.12.2014 року складає 531 919 грн. 28 коп. ( п'ятсот тридцять одна тисяча дев'ятсот дев'ятнадцять гривень 28 копійок) - заборгованість по тілу кредиту; 44 048 доларів США 39 центів, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 12.12.2014 року складає 690 339 грн. 80 коп. (шістсот дев'яносто тисяч триста тридцять дев'ять гривень 80 копійок).

Стягнути зі ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36, корп. Б) судовий збір в розмірі 3 654, 00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири грн. 00 коп.).

В іншому відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: ОСОБА_7