У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Галась І.А.

за участі секретаря - Дмитрієвої А.А.

у відсутності сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду посилаючись на те, що рішенням постановою Апеляційного суду м. Києва від 17.05.2018 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.12.2017 року в справі №754/14918/15 скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 122 000,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 19.06.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №56620103 про стягнення з нього ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 122 000,00 грн. за виконавчим листом №754/14918/15-ц, а також виконавчого збору в розмірі 12 200 грн. Тобто загальна сума боргу складає 134 200,00 грн.

Зазначив, що наразі він готовий добровільно виконувати судове рішення, про те в силу життєвих обставин у нього виникла несприятлива фінансова ситуація, яка унеможливлює виконання рішення суду. Зокрема, відносно нього було заведено кримінальне провадження та на розгляді в Дніпровському районному судді м. Києва перебуває кримінальна справа №755/14568/18 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв'язку з чим його звільнено зі служби в поліції. Дане звільнення ним оскаржено до Окружного адміністративного суду м. Києва. Таким чином, до поновлення його на посаді він не має можливості працювати та отримувати заробітну плату, однак він намагається заробляти кошти, утримувати двох неповнолітніх дітей та виконати рішення суду, але це можливо лише якщо буде ухвалено рішення суду про розстрочення виконання судового рішення шляхом сплати ним щомісячного платежу у розмірі 10 000 грн. строком на 1 рік.

На підставі викладеного, заявник ОСОБА_1 просить суд розстрочити виконання постанови Апеляційного суду м. Києва від 17.05.2018 року у справі №754/14918/15 строком на 1 рік, а саме: перші 11 місяців - у розмірі 10 000,00 грн. щомісячно, дванадцятий місяць - у розмірі 14 200 грн.

Сторони в судове засідання не з'явились. Про розгляд заяви повідомлено своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява про розстрочку виконання рішення суду задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2018 року Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення наступного змісту. Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1про стягнення грошової компенсації задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 122 000,00 гривень (том №2, а.с.68-70).

11.06.2018 року Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 754/14918/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації в розмірі 122 000,00 грн.

Постановою Головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Заєць О.В. від 19.06.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №754/14918/15-ц виданого 11.06.2018 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації в розмірі 122 000,00 грн.

На теперішній час рішення суду не виконано.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як роз'яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні "Іванов проти України", право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, як би національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції").

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан.

Відповідно до ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням.

Відповідно до вимог ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Системне тлумачення ст.435 ЦПК України та ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, з заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об'єктивні ускладнення, при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим та на строк не більше один рік.

Важке матеріальне становище заявника, наявність на утриманні неповнолітнього сина та утримання прийомної доньки співмешканки - суд не вважає підставою для надання розстрочки виконання рішення суду, інших виключних підстав заявником не наведено, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви.

Вирішуючи вказане в заяві питання про розстрочку виконання рішення, суд враховує, що заявником при наведенні мотивів для розстрочення виконання рішення не надано жодного доказу перебування у скрутному матеріальному становищі станом на час звернення з відповідною заявою до суду, які б в свою чергу давали підстави для розстрочення виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви, оскільки заявниками не доведено наявності виключних обставин, які б утруднювали або робили неможливим виконання рішення у порядку, який передбачений законодавством.

За наведених вище обставин в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду необхідно відмовити.

Керуючись ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 261, 353-354, 435 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення ухвали, а особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судової ухвали можуть подати апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: