КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/463/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019року місто Київ

справа № 369/12375/14-ц

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Борисової О.В.

суддів: Гаращенка Д.Р., Невідомої Т.О.

за участю секретаря судового засідання - Волошина В.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року, ухвалене під головуванням судді Пінкевич Н.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «Будівельник НВМ» про розірвання договору, відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом приватного підприємства «Будівельник НВМ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому, з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог просила:

розірвати договір №007/3 від 27 березня 2014 року, укладений між нею та ПП «Будівельник НВМ»;

стягнути з ПП «Будівельник НВМ» на її користь матеріальну шкоду в розмірі сплаченої суми за договором у розмірі 150000 грн.;

стягнути з ПП «Будівельник НВМ» на її користь вартість відновлювального ремонту у розмірі 3980,40 грн.,

стягнути з ПП «Будівельник НВМ» на її користь моральну шкоду у розмірі 5000 грн.;

стягнути з ПП «Будівельник НВМ» на її користь витрати за оплату висновку спеціаліста у розмірі 4000 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 27 березня 2014 року між нею та ПП«Будівельник НВМ» було укладено договір №007/3 про виконання ремонту будинку з добудовою по вул. Київській, 157 у с. Горенка Київської області, за умовами якого загальна договірна вартість робіт становить 150000 грн., а строк виконання робіт до 31 грудня 2014 року.

Вказувала, що вона на виконання умов договору у період з 28 березня по 18 квітня 2014 року повністю оплатила вартість робіт і матеріалів у розмірі 150000 грн., які передала готівкою під підпис директору ПП «Будівельник НВМ» ОСОБА_2

Зазначала, що у порушення умов даного договору ПП «Будівельник НВМ» виконало роботи неякісно та в червні 2014 року запропонувало їй підписати акт приймання виконаних робіт за квітень 2014 року, який містив завищений обсяг та вартість робіт, ніж передбачено договором.

Вказувала, що після її відмови підписати акт приймання виконаних робіт та на її прохання виправити недоліки, директор ПП «Будівельник НВМ» в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору і припинив роботи.

Зазначала, що на її неодноразові письмові звернення про усунення недоліків (21 липня 2014 року, 13 серпня 2014 року) відповідач не відреагував.

Посилалася на те, що згідно з висновком спеціаліста частина виконаних відповідачем ремонтно-будівельних робіт, зазначених в акті приймання виконаних робіт за квітень 2014 року не відповідає вимогам Державних будівельних норм, фактичні обсяги робіт та використаних матеріалів не відповідають обсягам робіт та матеріалів.

Вказувала, що внаслідок затримки зі сторони відповідача проведення робіт з дахом більше ніж на місяць, впродовж якого йшли дощі, будинок був затоплений та вартість відновлювального ремонту згідно висновку спеціаліста становить 3980 грн.

У січні 2014 року ПП «Будівельник НВМ» звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просив:

стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 120000 грн.;

стягнути з ОСОБА_1 на свою користь грошові кошти у розмірі 107703,60 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, щоОСОБА_1 не виконала своїх зобов'язань, передбачених пунктом 2.1 договору від 27 березня 2014 року, а саме, вона здійснила оплату у розмірі 120000 грн. не на рахунок виконавця, а передала їх готівкою ОСОБА_2, який хоча і являється директором ПП «Будівельник НВМ», однак він не мав правових підстав для їх отримання, користується цими коштами та не має наміру їх повертати.

Вказував, що 12 травня 2014 року відповідно до пункту 2.1 договору ним було надано ОСОБА_1 акт приймання-передачі виконаних робіт, яка у порушення пункту 3.2 договору протягом 5 днів з дня отримання даного акту не заявила жодних зауважень щодо повноти і якості виконаних робіт, у зв'язку з чим ПП «Будівельник НВМ» прийняло рішення про закриття акту приймання - передачі виконаних робіт в односторонньому порядку.

Зазначав, що ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 107703,60 грн. не перерахувала на рахунок виконавця.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано договір №007/3 від 27 березня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Будівельник НВМ».

Стягнуто з ПП «Будівельник НВМ» на користь ОСОБА_1 150000 грн. сплачених за договором від 27 березня 2014 року, вартість відновлювального ремонту у розмірі 3980,40 грн., моральну шкоду у розмірі 500 грн. та витрати, пов'язані з оплатою висновку спеціаліста у розмірі 4000 грн.

У решті позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ПП «Будівельник НВМ» відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2016 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди у розмірі 500 грн. скасовано, у задоволенні позовних вимог у цій частині відмовлено.

В іншій частині вимог рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У червні 2017 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій крім вищевказаних вимог просила стягнути з ПП «Будівельник НВМ» на свою користь 800 грн. витрат за виклик експерта.

ПП «Будівельник НВМ» звернувся до суду з заявою, в якій просив вирішити питання про поворот виконання судового рішення від 24 грудня 2015 року шляхом зобов'язання ОСОБА_1 повернути ПП «Будівельник НВМ» безпідставно стягнені з нього грошові кошти за скасованим рішенням у порядку ч.2 ст.380 ЦПК України 2004 року.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано договір укладений 27 березня 2014 року між ОСОБА_1 та ПП «Будівельник НВМ».

Стягнуто з ПП«Будівельник НВМ» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 3980 грн.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ПП«Будівельник НВМ» відмовлено.

В порядку повороту виконання рішення зобов'язано ОСОБА_1 повернути ПП «Будівельник НВМ» стягнені з останнього за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року кошти у сумі 157980,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи,просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким її позов задовольнити у повному обсязі. Крім того, просила визнати заяву про відвід судді Пінкевич Н.С. обґрунтованою.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що судом першої інстанції не зазначено, на якій правовій підставі було відмовлено у задоволенні її позову в частині відшкодування шкоди.

Вказувала, що мотивувальна частина рішення не відповідає вимогам ч.3 ст.215 ЦПК України, суд не надав оцінки накладним на матеріали, які були подані відповідачем, не врахував висновок експертизи, показання свідків, пояснення експерта в суді, яка заявила, що будинок використовувати безпечно не можна.

Зазначала, що невірно також вирішено судом першої інстанції питання про відшкодування моральної шкоди.

Від відповідача ПП «Будівельник НВМ» до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1, в якому останній проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

В судовому засіданні апеляційного суду позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали частково та просили рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача ПП «Будівельник НВМ» у суді апеляційної інстанції проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у його відсутність на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ПП «Будівельник НВМ» апелянтом не оскаржується, а тому апеляційним судом в цій частині не перевіряється.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо розірвання договору №007/3 від 27 березня 2014 року, укладеного між нею та ПП «Будівельник НВМ» та стягнення з відповідача на її користь вартості відновлювального ремонту у розмірі 3980,40 грн., суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обгрунтованісті.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 березня 2014 року між ОСОБА_1 (замовник) та ПП «Будівельник НВМ» (виконавець) в особі директора ОСОБА_3 укладено договір №007/3, за умовами якого ОСОБА_1 доручає, а ПП «Будівельник НВМ» виконує роботи погоджені замовником згідно з кошторисною документацією по ремонту будинку з добудовою по вул. Київській, 157, у с. Горенка Київської області.

Пунктом 1.2 вказаного договору передбачено, що строк виконання робіт до 31 грудня 2014 року.

Відповідно допункту2.1 договору загальна договірна вартість договору згідно розрахунку договірної ціни становить 150000 грн. Замовник здійснює попередню оплату вартості робіт протягом 3-х робочих днів після підписання даного договору, шляхом перерахування 80% коштів на рахунок виконавця, або оплачує готівкою, остаточний розрахунок проводиться по закінчення робіт та підписання акту виконаних робіт.

На виконання умов договору ОСОБА_1 сплатила директору ПП «Будівельник НВМ» 150000 грн., а саме: 23 березня 2014 року у розмірі 120000 грн., 15 квітня 2014 року у розмірі 15000 грн., 17 квітня 2014 року у розмірі 13000 грн. та 18 квітня 2014 року у розмірі 2000 грн., що підтверджується підписами директора ПП «Будівельник НВМ» у договорі.

У червні 2014 року ПП «Будівельник НВМ» надало ОСОБА_1 акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 року, згідно з яким вартість робіт визначена у розмірі 227703,60 грн., тобто на 77703,60 грн. більше ніж договірна ціна.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовилась підписувати вказаний акт у зв'язку з завищенням ціни, не завершенням відповідачем робіт за договором, наявністю недоліків у виконаних роботах та відсутністю документів на матеріали і роботи.

Позивач вказувала, що після її відмови підписати акт приймання виконаних робіт та на її прохання виправити недоліки, директор ПП «Будівельник НВМ» в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору і припинив роботи.

У зв'язку з цим, позивач неодноразово усно і письмово (21 липня 2014 року, 13 серпня 2014 року) зверталася до відповідача з проханням усунути недоліки та надати накладні і сертифікати відповідності на матеріали, однак відповідач не відреагував на її звернення.

Відповідно до висновку спеціаліста з будівельно-технічних питань №14182 від 01 листопада 2014 року, складеного інженером-будівельником Герасименком І.В. ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» щодо об'єкта дослідження - житлового будинку по вул. Київській, 157 в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області частина виконаних ремонтно-будівельних робіт, зазначених в акті приймання виконаних будівельних робіт №б/н за квітень 2014 року в житловому будинку по вул. Київській, 157 в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області не відповідає вимогам Державних будівельних норм, а саме:

при виконанні п'ятої роботи «Збирання і розбирання опалубки для улаштування фундаментів стрічкових (ЕД6-51-3)» дерев'яна опалубка не демонтована, що не відповідає вимогам п.1.1.2. ДБН Д.2.2.6-99 «Ресурсні елементні кошторисні норми на будівельні роботи. Збірник 6. Бетонні та залізобетонні конструкції монолітні» (ДСТУ Б Д.2.2-6:2012 «Ресурсні елементні кошторисні норми на будівельні роботи. Бетонні та залізобетонні конструкції монолітні (Збірник 6)»), п.2 «Типова технологічна карта на бетонні і залізобетонні роботи (монолітний залізобетон). Влаштування монолітних залізобетонних фундаментів під колони громадських будівель з застосуванням блочної опалубки»;

дев'ята робота «Мурування стін із легкобетонних каменів облицювання при висоті поверху до 4 м (Е8-22-1)» виконана з порушенням вимог пп.7.6, 7.90 СНіП 3.03.01-87 «Несучі та огороджуючі конструкції», згідно якого товщина горизонтальних швів кладки з цегли та каменів правильної форми повинна складати 12 мм, вертикальних швів - 10 мм. По об'єкту дослідження товщина горизонтальних швів 1-6 мм, вертикальних 3-12 мм;

дев'ята робота «Мурування стін із легкобетонних каменів облицювання при висоті поверху до 4 м (Е8-22-1)» виконана з порушенням вимог п.7.30. СНіП 3.03.01-87 «Несучі та огороджуючі конструкції», згідно якого всі шви зовнішнього та внутрішнього шару стін полегшеної кладки необхідно ретельно заповнювати розчином з розшивкою фасадних швів та затиркою внутрішніх швів. По об'єкту дослідження шви стін не повною мірою заповнені розчином, а також використані пошкоджені блоки;

дев'ята робота «Мурування стін із легкобетонних каменів облицювання при висоті поверху до 4 м (Е8-22-1)» виконана з порушенням вимог пп.13.5.2.1.1, 13.5.2.1.2 ДБН В.2.6-162:2010 «Кам'яні та армокам'яні конструкції. Основні положення», згідно якого несучі стіни повинні з'єднуватись між собою-у місцях перетину так, що між ними була забезпечена передача необхідних вертикальних та горизонтальних навантажень. З'єднання стін на перетині повинно здійснюватись перев'язкою кладки, сполучними елементами або арматурою, закладену в кожну із стін. По об'єкту дослідження з'єднання стін із керамічної цегли основної частини будинку та газоблоків прибудови не спостерігається;

при виконанні одинадцятої роботи «Улаштування перекриттів по дерев'яних балках з щитовим накатом в цегляних будівлях (Р4-11-4)» порушено вимоги п.1.1 ДБН Д.2.4-4-2000 «Ресурсні елементні кошторисні норми на ремонтно-будівельні роботи. Збірник 4. Перекриття.» (ДСТУ Б. Д.2.4-4:2012 «Ресурсні елементні кошторисні норми на ремонтно-будівельні роботи. Перекриття. Збірник 4.»), а саме не здійснено захисне оброблення кінців і підкладок та укладання щитового накату по балках, який повинен бути основою для підлоги;

при виконанні одинадцятої роботи «Улаштування перекриттів по дерев'яних балках з щитовим накатом в цегляних будівлях (Р4-11-4)» порушено вимоги п.1.18 СНіП 3.03.01-87 «Несучі та огороджуючі конструкції», згідно якого до закінчення вивірки та надійного (тимчасового чи проектного) закріплення встановленого елемента не допускається опирати на нього вищерозташовані конструкції. По об'єкту дослідження спостерігається відсутність з'єднання між балками перекриття, спирання стійок даху на балки, котрі не мають опору на несучі стіни, опирання стійок не по всій площі опору;

при виконанні одинадцятої роботи з акту приймання виконаних будівельних робіт №б/н за квітень 2014 року «Улаштування перекриттів по дерев'яних балках з щитовим накатом в цегляних будівлях (Р4-11-4)» порушено вимоги п.5.6 СНіП 3.03.01-87 «Несучі та огороджуючі конструкції», згідно якого при контакті дерев'яних конструкцій з кладкою стін до початку монтажу необхідно виконати передбачені проектом ізоляційні роботи, що не виконано по об'єкту дослідження;

при виконанні одинадцятої роботи з акту приймання виконаних будівельних робіт №б/н за квітень 2014 року «Улаштування перекриттів по дерев'яних балках з щитовим накатом в цегляних будівлях (Р4-11-4)» порушено вимоги п.5.11 СНіП 3.03.01-87 «Несучі та огороджуючі конструкції», згідно якого при встановленні дерев'яних конструкцій, а також при стикуванні їх елементів необхідно досягти щільного примикання торців з'єднуючих конструкцій. Величина зазору в стиках з одного краю не повинна перевищувати 1 мм. Наскрізні щілини не допускаються. По об'єкту спостерігається тріснуті балки, стійки, відсутність з'єднання між балками перекриття, частина балок не суцільні, пошкоджені балки, балки складені з двох нескріплених дощок, викривлення незакріплених балок перекриття від дії навантаження.

Фактичні обсяги робіт та використаних матеріалів не відповідають обсягам робіт та матеріалів, які зазначені в акті приймання виконаних будівельних робіт №б/н за квітень 2014 року в житловому будинку по вул. Київській, 157 в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області, а саме:

збирання і розбирання опалубки для улаштування фундаментів стрічкових - опалубка частково не демонтована;

мурування стін із легкобетонних каменів облицювання при висоті поверху до 4 м - завищено на 0,92 куб.м;

блоки стінові - завищено на 9,45 куб.м;

улаштування перекриттів по дерев'яних балках з щитовим накатом в цегляних будівлях - завищено на 38,62 кв.м лише по балках перекриття (щитовий накат відсутній);

улаштування армопоясів - завищено на 20,91 куб.м;

улаштування покрівель шатрових із металочерепиці «Монтерей» - завищено на 216,1 кв.м (робота виконувалась іншою підрядною організацією);

гідробар'єр - завищено на 51,68 кв.м;

установлення дверних блоків у зовнішніх і внутрішніх прорізах - завищено на 1,16 кв.м.

Вартість будівельних робіт, виконаних підрядником ПП «Будівельник НВМ» по об'єкту дослідження «Ремонт будинку з добудовою по вул. Київській №157 в с. Горенка» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район с. Горенка, вул. Київська, 157 та які можливо встановити згідно результатів візуально-інструментального обстеження станом на момент складання виконавчої документації становила з округленням до цілих 116418 грн.

Вартість будівельних робіт, виконаних підрядником ПП «Будівельник НВМ» по об'єкту дослідження «Ремонт будинку з добудовою по вул. Київській №157 в с. Горенка» за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район с. Горенка, вул. Київська, 157 без врахування робіт та витрат по яких встановлені відступи від вимог державних будівельних норм при дослідженні першого питання висновку становила з округленням до цілих 29497 грн.

Вартість відновлювального ремонту (вартість ремонтно-будівельних робіт), проведення якого необхідне для усунення пошкоджень опоряджувальних покриттів приміщень першого поверху житлового будинку по вул. Київській, 157 в с. Горенка Києво-Святошинського району Київської області, спричинених внаслідок залиття з вищерозташованого простору, згідно результатів візуально-інструментального обстеження станом на момент проведення дослідження становить з округленням до цілих 3980 грн. (т.1 а.с.6-48).

Крім того, у вказаному висновку зазначено, що факт виконання робіт з розбирання покриттів покрівлі з хвилястих азбестоцементних листів, розбирання лат (решетування) з дощок, розбирання крокв, розробка ґрунту вручну в траншеях, збирання і розбирання опалубки для улаштування фундаментів стрічкових, посилення існуючих фундаментів, укладання бетонної суміші відносяться до підготовчих та прихованих, на які відповідно до пп.9.8.1, 9.8.2 ДБН АЗ. 1-5-2009 «Організація будівельного виробництва» повинні складатися акти на закриття прихованих робіт та акти проміжного приймання відповідальних конструкцій, перевірити станом на момент проведення дослідження - не вбачається за можливе.

Відповідно до протоколу комісії з будівництва, екології, транспорту, благоустрою, шляховому будівництву, зв'язку та підприємницької діяльності від 03 листопада 2014 року при обстеженні житлового будинку в с. Горенка по вул. Київська, 157 встановлено, що стінові блоки мають тріщини та сколи, шви між ними не повністю заповнені розчином, деякі частини стін візуально мають відхилення від рівня, дерев'яні перекриття виконані з балок, які мають дефекти (тріснуті, трухляві), частина балок складається з декількох дошок, при цьому відсутні з'єднання між ними та балками (т.1 а.с.55).

Не погоджуючись з висновком спеціаліста з будівельно-технічних питань №14182 від 01 листопада 2014 року, складеного інженером-будівельником Герасименком І.В. ТОВ «Київський експертно-дослідний центр» представником відповідача у суді першої інстанції було заявлено клопотання про призначення по справі бувідельно-технічної експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2015 року призначено по справі судову бувідельно-технічну експертиз, проведення якої доручено експертам Незалежного інституту судових експертиз.

З висновку судової будівельно-технічної експертизи №8292 від 04 вересня 2015 року, проведеної ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» вбачається, що за умовами договору №007/03 від 27 березня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Будівельник НВМ» неможливо провести ідентифікацію робіт, виконання яких передбачене цим договором, а також неможливо встановити відповідність виконаних робіт в будинку АДРЕСА_1 умовам даного договору.

Проектно-технічної документації на об'єкт дослідження немає, тому визначити відповідність їй виконаних будівельно-ремонтних робіт неможливо. Вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва виконані ремонтно-будівельні роботи не відповідають.

Під час проведення огляду також було встановлено, що на об'єкті дослідження змонтована кров'яна система, стійки і виконана ззовні підшивка даху дошками, проте ні в проектному локальному кошторисі, ні в акті виконаних робіт за квітень 2014 року дані роботи не зазначені і не враховані.

Вартість фактично виконаних будівельно-ремонтних робіт станом на квітень 2014 року становить 157234 грн. Вартість робіт, перелічених в п.3 дослідницької частини даного висновку і не включених в акт виконаних робіт, в даному висновку не визначалась.

Невідповідність виконаних робіт будівельним нормам також не враховувалась.

Обсяги та вартість фактично виконаних будівельно-ремонтних робіт в житловому будинку №157 по вул. Київській в с. Горенка не відповідає обсягам та вартості з проектного локального кошторису.

У суді першої інстанції експерт ОСОБА_5, яка проводила вищевказану судову будівельно-технічну експертизу вказувала на те, що більшість робіт виконані не у відповідності до будівельних норм та без відповідної документації; стверджувати про безпечне використання будинку ОСОБА_1 не можна; жодного підтвердження про якість робіт ПП «Будівельник НВМ» немає; роботи проведені ПП «Будівельник НВМ» без підтвердження відповідної якості попередніх прихованих робіт та відповідних конструкцій.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Спірні правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються нормами ЦКУкраїни, що опосередковують правовідносини за договором підряду, згідно з яким одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст.837 ЦК України).

Згідно з ст.852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.2 ст.839 ЦК України підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.5 ст.653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Аналогічні положення щодо розірвання договору та відшкодування збитків передбачені і Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з положеннями ч.ч.2, 3 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно з ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

За змістом ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно з ч.1 ст.853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Оскільки встановлено, що відповідач завищив ціну робіт, більшість робіт виконав не у відповідності до будівельних норм та без відповідної документації, внаслідок чого стверджувати про безпечне використання будинку ОСОБА_1 не можливо, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для розірвання договору №007/3 від 27 березня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «Будівельник НВМ».

Як зазначала позивач, внаслідок затримки зі сторони відповідача проведення робіт з дахом більше ніж на місяць, впродовж якого йшли дощі, будинок був затоплений, а саме залиті стелі, стіни, підлога першого поверху будинку.

Представник відповідача ПП «Будівельник НВМ» не заперечував щодо стягнення з відповідача на користь позивача вартості відновлювального ремонту (вартості ремонтно-будівельних робіт), які згідно висновку спеціаліста з будівельно-технічних питань №14182 від 01 листопада 2014 року становить 3980 грн.

А відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про стягнення з ПП «Будівельник НВМ» 3980 грн. на відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок залиття.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення з ПП «Будівельник НВМ» матеріальної шкоди у розмірі 150000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що вказані вимоги не відповідають вимогам закону, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що внаслідок дій відповідача позивачу було завдано збитків на суму 150000 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2016 року, та передаючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ виходив з того, що суди залишили поза увагою, що у вартість виконання будівельних робіт на суму 150000 грн. входили також будівельні матеріали, які були придбані ПП «Будівельник НВМ» на виконання ним умов договору від 27 березня 2014 року.

На виконання вказівок, викладених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року, судом апеляційної інстанції з'ясовувалося питання вартості будівельних матеріалів, які були придбані ПП «Будівельник НВМ» на виконання ним умов договору від 27 березня 2014 року.

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06 лютого 2018 року призначено по справі додаткову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення вказаної експертизи було постановлено питання: «Яка вартість будівельних матеріалів, придбаних ПП «Будівельник НВМ» у загальній вартості будівельних робіт та витрат, перелічених у Акті виконаних робіт за квітень 2014 року, з врахуванням їх кількості, якості та відповідності будівельно-технічним нормам, які встановлені у висновку №8292 від 04 вересня 2015 року».

06 березня 2018 року на адресу суду експертом було направлено клопотання про необхідність надання додаткових матеріалів, які необхідні для вирішення питань, поставлених перед експертизою, а саме:

відомість ресурсів (витрати - по факту) до Акту виконаних робіт зі квітень 2014 року;

звіт про витрату матеріалів у будівництві за звітний період з початку будівництва за формою М29;

відомість ресурсів до розрахунку вартості фактично виконаню будівельно-ремонтних робіт, який міститься у висновку №8292 судово будівельно-технічної експертизи складеного 04 вересня 2015 року судовим експертом ОСОБА_5;

товарні, транспортні накладні та інші первинні документи, ще підтверджують придбання матеріалів;

сертифікати, технічні паспорти або інші документи, що засвідчують якість матеріалів, конструкцій і деталей, застосованих при виконанні робіт;

квитанції (рахунки, накладні, товарні чеки, закупівельні акти) на застосовані матеріали із зазначенням кількості і вартості»

26 березня 2018 року від ПП «Будівельник НВМ» до експерта надійшов лист вих. №11 від 22 березня 2018 року, в якому зазначено, що вся документація передана в суд і знаходиться в судовій справі.

У зв'язку з незадоволенням клопотання експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для вирішення питань, поставлених перед експертизою та на підставі ч.6 (п.2) ст.72 ЦПК України, п.п.1.13, п.4.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 квітня 2017 року №1420/5) справа була повернула з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з повідомленням про неможливість надання висновку від 11 липня 2018 року №3856/18-47.

Як вбачається з висновку судової будівельно-технічної експертизи №8292 від 04 вересня 2015 року, проведеної у ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» визначаючи перелік та об'єми фактично виконаних будівельно-ремонтних робіт експертом було взято до уваги інформацію з акту приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 року на об'єкті «Ремонт будинку з добудовою по вул. Київській, 157 в с. Горенка» на суму 227703,60 грн., оскільки інші докази в матеріалах справи відсутні та інформацію, отриману в результаті проведення огляду і обмірів об'єкту.

Як вбачається з порівняльної таблиці фактично виконаних робіт і їх об'ємів, складеної на основі акту приймання виконаних робіт за квітень 2014 року (т.1 а.с.209-210) наявні такі роботи:

Бетон - 29 куб.м (по акту), 15,91 куб.м (по факту);

Мурування стін із лекобетонних каменів облицювання при висоті поверху до 4 м - 60 куб.м (по акту), 59,1 куб.м (по факту);

Блоки стінові - 63,8 куб.м (по акту), 54,4-0,4 = 54,0 куб.м (по факту);

Улаштування армопоясів - 0,2443 куб.м (по акту), 0,046 куб.м (по факту);

Бідробар'єр - 250 кв.м (по акту), 200 кв.м (по факту).

Щодо інших робіт зазначено наступне:

розбирання покриттів покрівлі з хвилястих азбестоцементних листів - ймовірне виконання;

розбирання лат (решетування) з дощок - ймовірне виконання;

розбирання крокв - ймовірне виконання;

розробка грунту вручну в траншеях - встановити не надається можливим;

збирання і розбирання опалубки для улаштування фундаментів стрічкових - ймовірне виконання;

посилення існуючих фундаментів - встановити не надається можливим;

укладання бетонної суміші. Фундаменти стрічкові шириною, мм, до 600 - встановити не надається можливим;

улаштування перекриттів по дерев'яних балках з щитовим накатом в цегляних будівлях - наявні лише балки перекриття;

улаштування покрівель шахрових із метало черепиці «Монтерей» - виконані іншою організацією;

установлення дверних блоків у зовнішніх і внутрішніх прорізах - наявні.

В порівняльній таблиці (т.1 а.с.211) визначено вартість фактично використаних будівельних матеріалів:

п.8: бетон марки СІ 115-288Б об'ємом 15,91 куб.м за ціною 604,22 грн. за 1 м вартістю 9613,00 грн.;

п.10: блоки стінові марки С111-81-1 об'ємом 54,0 куб.м за ціною 702,92 грн. за 1 куб.м вартістю 37598,00 грн.;

п.14: гідробар'єр марки С121-555-2 площею 200 кв.м за ціною 6,00 грн. за 1 кв.м вартістю 1200,00 грн.

При цьому, у вказаному висновку зазначено, що роботи №4, 5, 6, 7, частково 11, 12 з акту приймання виконаних дівельних робіт за квітень 2014 року на об'єкті «Ремонт будинку з добудовою по вул. Київській, 157 в с.Горенка» є прихованими.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача пояснив, що акти на закриття прихованих робіт та акти проміжного приймання відповідальних конструкцій не складалися.

Крім того, при виконанні роботи №9 - мурування стін із легкобетонних каменів облицювання при висоті поверху до 4 м, порушено: п.п.13.5.2.1.1, 13.5.2.1.2 ДБН В.2.6-162:2010 «Кам'яні та армокам'яні нструкції. Основні положення» та п.7.30. СНіП 3.03.01-87 «Несучі та огороджуючі конструкції».

Так як роботи №9 були виконані з порушенням норм ДБН, колегія суддів їх не бере до уваги.

Оскільки експертним висновом встановлено, що виконані відповідачем ремонтно-будівельні роботи не відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва, колегія суддів приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальних збитків у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором підряду.

Загальна сума фактичних витрат відповідача на придбання матеріалів, виробів і конструкцій, використаних в ході будівельних робіт згідно вищевказаного висновку №8298, складає: 9613,00 (бетон) + 37598,00 (блоки стінові) + 1200,00 (гідробар'єр) = 48411,00 грн.

Тобто, сума матеріальної шкоди, яка повинна бути відшкодована відповідачем у зв'язку з неналежним виконанням робіт за договором підряду вираховується як: 150000 грн. (сплачені позивачем кошти за договором підряду) - 48411,00 грн. (вартість використаних матеріалів) = 101589 грн.

При цьому, відповідачем відповідно до ст.81 ЦПК України не надано доказів, що виконані ним ремонтно-будівельні роботи за договором відповідають будівельним нормам, є якісними та те, що виконані роботи відповідають умовам договору підряду.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що у зв'язку з неналежним виконанням будівельних робіт за договором підряду з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 101589 грн. на відшкодування збитків.

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув увагу та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування збитків у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за договором підряду, а відтак, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового про часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду про відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди з наступних підстав.

Згідно з ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 883 ЦК України передбачена відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду тільки у вигляді відшкодування останнім неустойки, встановленої договором або законом і відшкодування збитків, та не передбачена відповідальність підрядника у вигляді відшкодування моральної шкоди, а також те, що така відповідальність не передбачена сторонами у договорі.

Отже, відшкодування моральної шкоди в договірних відносинах не відбувається, якщо таке відшкодування прямо не передбачено договором, укладеним між сторонами.

Крім того, колегія суддів враховує, що згідно з ч.3 ст.875 ЦК України до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом

Виходячи з цього положення та ст.865 ЦК України до спірних відносин могло б застосовуватися законодавство про захист прав споживачів, зокрема, Закон України «Про захист прав споживачів», але п.5 ст.4 цього Закону передбачено відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством.

Оскільки між сторонами склалися договірні правовідносини, які не передбачають стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач за складання висновку спеціаліста з будівельно-технічних питань від 01 листопада 2014 року сплатила 4000 грн. (т.1 а.с.5) та за виклик експерта до суду для дачі пояснень останньою було сплачено 800 грн. (т.2 а.с.217-218).

Згідно з ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Судові витрати - це витрати, які несуть сторони, третя особи із самостійними вимогами у справах позовного провадження, заявники і заінтересовані особи в справах окремого провадження, стягувач і боржник у справах наказного провадження, за вчинення цивільних процесуальних дій, пов'язаних із розглядом справи в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.ч.1, 3, 13 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про новий розподіл витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподіляючи судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з положень ст.141 ЦПК України та покладає на відповідача обов'язкок відшкодувати позивачу витрати понесені на проведення дослідження (2742,40 грн.) та виклик експерта (548,48 грн.), що загалом складає 3290,88 грн. та 1234,77 грн. судового збору, сплаченого позивачем за подачу апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 101589 грн. на відшкодування збитків, витрати понесені позивачем за проведення дослідження та виклик експерта в сумі 3290,99 грн. та 1234,77 грн. судового збору, а загалом 106114,65 грн.

Крім того, ПП «Будівельник НВМ» звернувся до суду першої інстанції з заявою, в якій просив вирішити питання про поворот виконання судового рішення від 24 грудня 2015 року шляхом зобов'язання ОСОБА_1 повернути ПП «Будівельник НВМ» безпідставно стягнені з нього грошові кошти за скасованим ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року.

При цьому зазначав, що відповідачем було виконано рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року в повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь позивача 157980, 40 грн.

Порядок вирішення питання про поворот виконання рішення суду на час ухвалення оскаржуваного рішення був визначений статтею 380 ЦПК України 2004 року.

Аналогічні вимоги містяться у ст.444 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року.

А відтак, суд першої інстанції вірно вирішив питання про поворот виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року на підставі ст.380 ЦПК України 2004 року.

Разом з тим, з урахуванням стягнутих даним судовим рішенням з ПП «Будівельник НВМ» на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 106114,65 грн. шляхом зарахування коштів в сумі 157980,40 грн. при повороті виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року, колегія суддів приходить до висновку, що остаточно необхідно зобов'язати ОСОБА_1 повернути ПП «Будівельник НВМ» кошти в сумі 51865,75 грн.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року в частині відмови у стягненні з Приватного підприємства «Будівельник НВМ» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди у розмірі 150000 грн., 4000 грн. витрат за висновок спеціаліста та 800 грн. витрат за виклик експерта скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з Приватного підприємства «Будівельник НВМ», місцезнаходження: Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Вокзальна, 4, на користь ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 101589 грн. на відшкодування збитків, витрат понесених на проведення дослідження та виклик експерта в сумі 3290 грн. 88 коп. та 1234 грн. 77 коп. судового збору, а загалом 106114 грн. 65 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування збитків відмовити.

З урахуванням стягнутих даним судовим рішенням з Приватного підприємства «Будівельник НВМ» на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 106114 грн. 65 коп. шляхом зарахування коштів в сумі 157980 грн. 40 коп. при повороті виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року, остаточно зобов'язати ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 повернути Приватному підприємству «Будівельник НВМ» місцезнаходження: Київська область, Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Вокзальна, 4, кошти в сумі 51865 грн. 75 коп. (п'ятдесят одна тисяча вісімсот шістдесят п'ять гривень 75 коп.)

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 22 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: