Справа № 134/1594/18
Провадження № 22-ц/801/190/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Зарічанський В. Г.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 рокуСправа № 134/1594/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Оніщука В.В., Медвецького С.К.

при секретарі Богацькій А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Крижопільського районного суду від 21.11.2018 року, постановлену в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду, суддею Цибульським О.Є., у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_5 до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно сектору державної реєстрації Крижопільської РДА Гудзій Марини Василівни, третьої особи ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності на будівлю, -

В с т а н о в и в :

19.11.2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно сектору державної реєстрації Крижопільської РДА Гудзій М.В. третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення № 38648482 від 11 грудня 2017 року.

Ухвалою Крижопільського районного суду від 21.11.2018 року відкрито провадження у справі за даним позовом. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 13.12.2018 року на 10 год. Зобов'язано Сектор державної реєстрації Крижопільської РДА надати суду реєстраційну справу та оригінал рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 38648482. Визначено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати вказану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою провадження у справі закрити. Вважає, що питання визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта власних повноважень підлягає вирішенню судом адміністративної юрисдикції, окрім випадків, наявності спору про право, що передбачає можливість пред'явлення особою основної вимоги з похідної вимогою про скасування проведеної державної реєстрації. В даній справі позивач не пред'являв вимоги щодо реєстрації за третьою особою права власності на спірне майна, як похідної вимоги до основної вимоги щодо оскарження правовстановлюючих документів на спірне майно

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

19.11.2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно сектору державної реєстрації Крижопільської РДА Гудзій М.В. третя особа: ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення № 38648482 від 11 грудня 2017 року.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб'єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Крижопільського районного суду.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 802/388/18-a від 12.06.2018 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі № 802/388/18-а від 20.09.2018 року, закрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Державного реєстратора речових прав на нерухоме майно сектору державної реєстрації Крижопільської РДА Гудзій Марини Василівни, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення № 3 8648482 від 11.12.2017 року.

Вказаною ухвалою суд встановив, що даний спір не є публічно-правовим, а випливає із майнових відносин і має вирішуватись судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України, оскільки під час надання судом оцінки реєстраційним діям органів державної реєстрації прав на нерухоме майно, виникне питання щодо правомірності укладення цивільно-правової угоди, на підставі якої проведено державну реєстрацію, тобто спір щодо майна.

Згідно ч. 2 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд, відкриваючи провадження у даній справі в порядку цивільного судочинства, не звернув вагу на те, що позивач наряду з даними вимогами не порушував спір щодо майна чи майнових прав якщо та такий спір переданий на розгляд з такими вимогами в місцевий загальний суд, заслуговують на увагу.

Проте ухвала Вінницького окружного адміністративного суду у справі № 802/388/18-a від 12.06.2018 року, якою спір між тими ж самими сторонами стосовного одного й того ж предмета позову визнано таким, що не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, набрала законної сили та відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені у даній ухвалі не підлягають доказуванню.

Перевіряючи наведені у апеляційній скарзі доводи у частині юрисдикційності спору, тобто порушення судами правил предметної і суб'єктної юрисдикції, необхідно зазначити таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів і свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного, тобто це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб'єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Крім того, у статті 6 Конвенції закріплено принцип доступу до правосуддя.

Згідно зі стандартами ЄСПЛ доступ до правосуддя розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист та доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права установленим законом судом.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

Враховуючи те, що висновок суду адміністративної юрисдикції щодо не підсудності йому даного спору набув законної сили, з метою недопущення порушення прав позивача щодо доступу до правосуддя, ухвалу суду про відкриття провадження у справі необхідно залишити без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Крижопільського районного суду від 21.11.2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Копаничук С.Г.

Судді: Оніщук В.В.

Медвецький С.К.

Згідно з оригіналом:

Суддя: Копаничук С.Г.