Справа № 2-242/11
№ 6/183/85/19

У Х В А Л А
01 квітня 2019 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
за участю секретаря судового засідання Акавової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про поновлення строку предявлення виконавчого документу та видачу дубліката виконавчого листа, -
21 березня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з заявою про поновлення строку предявлення виконавчого документу та видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2-242/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у звязку з втратою його оригіналу при поштовій пересилці.
У відповідності до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
21 березня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з заявою про поновлення строку предявлення виконавчого документу та видачу дубліката виконавчого листа, обґрунтовуючи необхідність тим що, при підготовці виконавчого документу для направлення до органів ДВС виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату. Докази втрати, непредявлення на виконання виконавчого документа додаємо до заяви.
Відповідно до вимог п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 р.), у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ст. 446 ЦПК України).
Судом встановлено, що дійсно відповідно до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2011 року у цивільній справі № 2-242/11 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги задоволені та з відповідача на користь позивача, стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 174438,58 грн.
Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором отримано 18 липня 2011 року, що підтверджується розпискою представника банку на довідковій сторінці справи.
Звертаючись до суду з даною заявою, заявник стверджує, що виконавчі листи були втрачені при пересилці.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Суд звертає увагу на те, що жодного належного та допустимого доказу на підтвердження втрати виконавчого листа до поданої заяви надано не було, а ствердження представника заявника щодо того, що документи були втрачені при підготовці для направлення до органів ДВС суперечать відомостям зазначеним у довідці ДВС, долученій до заяви, згідно якої виконавчий лист предявлявся до виконання, направлений на адресу стягувача та був втрачений при пересилці, отже заява не базуються на жодних доказах.
Зважаючи увагу на те, що строк звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого документа законом не визначено, доцільність такого звернення зберігається лише в межах строків, встановлених для предявлення виконавчого документа до виконання, оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите.
Заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа поза межами строку пред'явлення останнього до виконання, тобто після закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання, який на час видачі виконавчого листа становив один рік та був визначений у виконавчому документі конкретною датою.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для предявлення виконавчого листа до виконання, повинен зясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність.
Виходячи з цього, не можна визнати поважними, навіть не вказані заявником, який є юридичною особою, причини пропуску строку на предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, заявником не надано, як не вказано і те, що вказані обставини виникли обєктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.
Так як судом, взагалі, не встановлена втрата виконавчого листа та поважність причин пропуску строків предявлення до виконання виконавчих листів, заявник жодних належних доказів на підтвердження своїх вимог не надав, то у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його предявлення слід відмовити у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76,77,80,81, 433, 258-260, 353, 433Розділом XIII ч. 1 п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про поновлення строку предявлення виконавчого документу та видачу дубліката виконавчого листа - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду з врахуванням п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя Д.І. Городецький