Єдиний унікальний номер: 378/59/19
Провадження № 2/378/48/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2019 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю.С.,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Ставищенського району Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_3 з посиланням на те, що 10 березня 2018 року помер її (позивача) брат - ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно.

02 лютого 2010 року ОСОБА_6 було складено заповіт, посвідчений секретарем Красилівської сільської ради Ставищенського району Київської області - ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 7, за яким все належне спадкодавцю майно він заповів їй (позивачу).

Маючи намір прийняти спадщину, 04.01.2019 року вона звернулась до Ставищенської районної державної нотаріальної контори. Проте, у прийнятті заяви було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини.

Вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений нею (позивачем) з поважних причин, оскільки більше пятдесяти років вона проживає в ОСОБА_8 Федерації, з 1997 року вона (позивач) пенсіонер, отримує пенсію по старості, а з 2005 року є інвалідом третьої групи інвалідності з першим ступенем обмеження працездатності, у квітні 2018 року в неї (позивача) раптово погіршився стан здоров'я діагноз інсульт, після перенесення якого вона (позивач) з великими труднощами могла пересуватися по кімнаті. З квітня по листопад 2018 року проходила курс лікування та реабілітації після перенесеної хвороби, а тому їй (позивачу) були протипоказані тривалі поїздки.

Позивач просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_6 на два місяці після набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які посилається в позовній заяві позивач, подала додаткові пояснення (а. с. 102), зазначивши також, що позивач лише у грудні 2018 року, коли приїхала в село провідати своїх рідних, дізналася про смерть матері і брата. Про їх смерть її ніхто не повідомив. З копії спадкової справи після смерті матері вбачається, що третя особа ОСОБА_5 Ф подала заяву про прийняття спадщини до нотконтори 24.07.2018 р. і їй була роз'яснена ст. 1241 ЦК України про право на обов'язкову частку у спадщині, однак нотаріусу вона не повідомила про позивача і про те, як нотаріус може їй повідомити про смерть матері. Всупереч ст. 63 Закону України "Про нотаріат" ОСОБА_4 сільська рада та державний нотаріус не повідомляли позивача про відкриття спадщини після смерті 10.03.2018 року у селі Красилівка її брата ОСОБА_6 ні шляхом публічного оголошення, ні повідомленням у пресі, як і не повідомив державний нотаріус про смерть матері.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не оспорювала обставини, викладені в позовній заяві.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, до суду подала письмові пояснення, відповідно до яких ОСОБА_6 був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишні назви - Радянська, Садова), № 21 в селі Красилівка Ставищенського району, але з 2007 року постійно до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із своєю матір'ю ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка згідно ч. 3 статті 1268 ЦК України, як непрацездатна за віком та постійно проживаючи разом із спадкодавцем на день смерті, вважається такою, що спадщину після смерті сина прийняла. 28 червня 2018 року ОСОБА_9 померла. Спадщину за заповітом після її смерті прийняла вона (ОСОБА_5Ф.), подавши заяву про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори. Позивач ОСОБА_3 є непрацездатною за віком дочкою ОСОБА_9 та спадкоємицею згідно ст. 1241 ЦК України, яка прийняла спадщину, подавши заяву до Ставищенської районної державної нотаріальної контори. Належне ОСОБА_6 право власності па спадкове майно в силу прийняття спадщини згідно ст. 1261, ч. 3 статті 1268 ЦК України його непрацездатною за віком матір'ю ОСОБА_9 увійшло до складу спадщини, яка відкрилася 28 червня 2018 року внаслідок її смерті, а тому в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

З матеріалів цивільної справи та копії спадкової справи після смерті ОСОБА_6 (а. с. 109-119) встановлено, що ОСОБА_6 помер 10 березня 2018 року (а.с. 8, 115 зв.).

За життя 2 лютого 2010 року ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради ОСОБА_7 за реєстровим № 7, яким все своє майно заповів ОСОБА_3, що підтверджується копією заповіту (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_3 звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього 4 січня 2019 року (а. с. 109 зв.), за результатами розгляду якої консультативним розясненням № 17/01-66 від 04.01.2019 державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори розяснив позивачу право звернутись до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 17, 118 зв.).

На час звернення позивача із заявою про прийняття спадщини до вказаного державного нотаріуса спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не була заведена, фактично спадкова справа була заведена державним нотаріусом 28 січня 2019 року після подання 28.01.2019 заяви про прийняття спадщини третьою особою ОСОБА_5 (а. с. 103), що підтверджується витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с. 18, 110).

Згідно довідки ОСОБА_4 сільської ради № 56 від 23.01.2019 року (а. с. 53, 116), копії свідоцтва про смерть (а. с. 51) ОСОБА_6 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, але з 2007 року постійно до дня смерті проживав у вказаному селі по вул. Сергія Альмужного, 27 разом із своєю матір'ю ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка згідно ч. 3 статті 1268 ЦК України, як особа непрацездатного віку, що постійно проживала разом із спадкодавцем на день смерті, вважається такою, що спадщину після смерті сина прийняла. Остання померла 28 червня 2018 року (а.с. 51).

Відповідно до матеріалів спадкової справи після смерті ОСОБА_9 (а. с. 103-108), довідки Ставищенської райдердержнотконтори (а.с. 54), витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 57) спадщину після смерті ОСОБА_9 прийняли третя особа ОСОБА_5 (за заповітом) та позивач ОСОБА_3 (за законом як непрацездатна дочка спадкоємець першої черги), подавши заяви про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори, відповідно, 24.07.2019 (третя особа), 17.12.2018 (ОСОБА_3 А.).

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною першою статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частиною першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов'язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов'язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, є громадянином ОСОБА_8 Федерації, востаннє прибула в Україну 15.12.2018 (попередньо перебувала на території України з 13.03.16 по 07.04.16, коли були живі спадкодавець ОСОБА_6 та їх мати ОСОБА_9 Ф.) (а. с. 6). Тобто, на момент смерті брата ОСОБА_6, який помер 10.03.2018, позивач в Україні не перебувала.

Відповідно до копій посвідчення та довідки МСЕК позивач є пенсіонером за віком, з 2005 року є інвалідом третьої групи інвалідності з першим ступенем обмеження працездатності (а. с. 19, 20).

Позивач обґрунтовує неможливість приїзду в Україну та пропуску строку для прийняття спадщини, крім свого похилого віку, неналежним станом здоровя, зазначивши, що у квітні 2018 року в неї (позивача) раптово погіршився стан здоров'я діагноз інсульт, після перенесення якого вона (позивач) з великими труднощами могла пересуватися по кімнаті. З квітня по листопад 2018 року проходила курс лікування та реабілітації після перенесеної хвороби, а тому їй (позивачу) були протипоказані тривалі поїздки.

Відповідно до довідок медичних закладів від 27.04.2018, 15.06.2018, 26.11.2018 року (а. с. 24, 34, 35, 36) та медичних виписок про обстеження позивач з 20.04.2018 по 26.11.2018 проходила медичні обстеження (а. с. 22, 23 25-33) та лікування у звязку з наявністю хвороб.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме . Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Як зазначено вище, спадкова справа державним нотаріусом після смерті ОСОБА_6, який помер 10.03. 2018, була заведена лише 28.01.2019.

З довідки ОСОБА_4 сільської ради від 10.04.2019 р. за № 242а (а. с. 99) встановлено, що посадова особа вказаного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, не вчиняла протягом передбаченого законом строку для прийняття спадщини дій, спрямованих на повідомлення спадкоємця за заповітом (ОСОБА_3 А.) про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця та попередження пропуску спадкоємцем за заповітом строку для прийняття спадщини (стаття 63 Закону України «Про нотаріат», постанови Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, від 6 березня 2019 № 61-48232св18).

Згідно ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Шестимісячний строк подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті брата сплив 11.09. 2018 року, а до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач звернулась 04.01.2019, прибувши в Україну 15.12.2018, тобто пропущений нею строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип пропорційності тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Практика Європейського суду з прав людини застосовує принцип пропорційності як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині третій статті 2 ЦПК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги всі обставини справи, незначний період пропуску строку для прийняття спадщини за заповітом, наявність об'єктивних поважних причин пропуску цього строку позивачем, що постійно проживає за межами України (медичне обстеження та лікування позивача, яка має інвалідність та на день смерті спадкодавця була особою похилого віку 71 рік), а також беручи до увагу ту обставину, що посадовою особою органу місцевого самоврядування, уповноваженою на вчинення нотаріальних дій, не було вчинено протягом передбаченого законом строку для прийняття спадщини дій, спрямованих на повідомлення спадкоємця за заповітом (ОСОБА_3 А.) про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6, - суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6, встановивши позивачу такий додатковий строк терміном 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Оскільки представник позивача в додаткових поясненнях вказала, що понесені судові витрати позивач бере на себе (а.с. 102), ОСОБА_4 сільська рада до предявлення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 1220, 1268-1270, 1272 ЦК України, статті 63 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 4, 10, 12, 81, 82 ч. 6, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 10 березня 2018 року ОСОБА_6 терміном 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Н. М. Марущак