Ухвала

03 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 332/1076/18

провадження № 61-16194ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Запорізького апеляційного суду від 31 липня

2019 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 117 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору від 03 грудня 2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач погодився на те, що заява на отримання кредиту разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку становить між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» договір про надання банківських послуг, про що свідчить її заява.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, станом на 28 лютого 2018 року утворилася заборгованість у розмірі 117 000,00 грн, із яких: 9 335,77 грн - заборгованість за кредитом, 107 664,23 грн - заборгованість за відсотками.

Рішенням Заводського районного суду міста Запоріжжя від 03 квітня

2019 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 03 грудня 2007 року № б/н в розмірі 109 898,34 грн, з яких: 6 845,75 грн - заборгованість за тілом кредиту, 103 052,59 грн - заборгованість за процентами, нарахованими з

31 березня 2015 року по 28 лютого 2018 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 31 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 03 квітня 2019 року скасовано.Позовні вимоги АТ КБ «Приват Банк» до

ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

27 серпня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 31 липня

2019 року та залишити в силі рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 03 квітня 2019 року.

Як убачається із оскаржуваних судових рішень справа № 332/1076/18 визнана судами малозначною та розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом позову у справі № 332/1076/18 є стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 117 000,00 грн.

Ціна позову у даній справі становить 117 000,00 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа

№ 332/1076/18 є малозначною в силу вимог закону.

АТ КБ «ПриватБанк» у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки судом апеляційної інстанції проігноровано усталену судову практику за аналогічними справами, зокрема, постанови Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі

№ 428/2873/17, від 07 березня 2018 року у справі № 755/18246/15-ц, від

06 лютого 2018 року у справі № 755/18246/15-ц, від 23 березня 2018 року у справі № 441/569/17, від 09 липня 2018 року у справі № 202/19403/13-ц. Проте, АТ КБ «ПриватБанк» не обґрунтовує в чому саме проявляється ігнорування та чому саме справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але має для банку виняткове значення, оскільки невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором перешкоджає стабільній роботі АТ КБ «ПриватБанк», обмежує та порушує майнові інтереси позивача. Проте АТ КБ «ПриватБанк» не обґрунтовує, в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Вказівка на невиконання відповідачем зобов`язань за договором фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для АТ КБ «ПриватБанк».

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для АТ КБ «ПриватБанк».

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскаржене судове рішення прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на постанову Запорізького апеляційного суду від 31 липня 2019 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило