Постанова

Іменем України

18 грудня 2019 року

м. Київ

справа №362/3156/13-ц

провадження №61-18311св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Служби безпеки України,

відповідачі: Мархалівська сільська рада Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги ОСОБА_9 та представника ОСОБА_10 - ОСОБА_11 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року у складі судді Кравченко Л. М. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2017 року у складі колегії суддів: Кулішенко Ю. М., Ігнатченко Н. В., Сушко Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2013 року заступник прокурора Київської області в інтересах Служби безпеки України (далі - СБУ) звернувся до суду з позовом щодо визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування - Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, його виконавчого комітету та сесії № 5 від 27 грудня 2000 року; № 7 від 26 липня 2001 року; № 2-7 від 25 листопада 2001 року; № 149-13-ХХІV від 25 березня 2004 року; № 430-22-V від 27 травня 2008 року; № 615-42-V від 18 лютого 2010 року щодо відчуження земель площею 2 га, що перебували у постійному користуванні Служби безпеки України в особі відповідного підсобного господарства, та визнання недійсними відповідних державних актів.

Вимоги мотивовані тим, що вилучення земель СБУ відбулося всупереч вимог відповідного чинного законодавства.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2017 року, позов задоволеночастково.

Визнано недійсними та скасовано рішення виконавчого комітету та сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області № 5 від 27 грудня 2000 року; № 7 від 26 липня 2001 року; № 2-7 від 25 листопада 2001 року; № 149-13-ХХІV від 25 березня 2004 року; № 430-22-V від 27 травня 2008 року; № 615-42-V від 18 лютого 2010 року.

Визнано недійсними та скасовано державні акти на право приватної власності на землю для ведення особистого підсобного господарства в с. Мархалівка Васильківського району Київської області:

- серії ІV-КВ № 4, площею 0,334 га, від 14 грудня 2001 року на ім`я ОСОБА_1 за реєстровим № 880;

- серії ІV-КВ № 3, площею 0,334 га, від 14 грудня 2001 року на ім`я ОСОБА_2 за реєстровим № 881;

- серії ІV-КВ № 2, площею 0,334 га, від 14 грудня 2001 року на ім`я ОСОБА_3 за реєстровим № 882;

- серії ІV-КВ № 1, площею 0,334 га, від 14 грудня 2001 року на ім`я ОСОБА_5 за реєстровим № 883;

- серії ІV-КВ № 0, площею 0,333 га, від 14 грудня 2001 року на ім`я ОСОБА_12 за реєстровим № 884;

- серії ІV-КВ № 9, площею 0,333 га, від 14 грудня 2001 року на ім`я ОСОБА_6 за реєстровим № 885;

- серії КВ № 095704, площею 0,334 га, від 03 червня 2004 року на ім`я ОСОБА_7 за реєстровим № 881;

- серії КВ № 095703, площею 0,334 га, від 03 червня 2004 року на ім`я ОСОБА_8 за реєстровим № 883;

- серії КВ № 110532, площею 1,0000 га, від 02 липня 2004 року, на ім`я ОСОБА_9 за реєстровим № 880, 884, 885;

- серії КВ № 110531, площею 1,0020 га, від 02 липня 2004 року, на ім`я ОСОБА_9 за реєстровим № 881-883;

- серії КВ № 062539, площею 0,2449 га, від 08 листопада 2004 року, на ім`я ОСОБА_9 за реєстровим № 1896;

- серії ЯИ № 775010, площею 0,3340 га, від 23 березня 2010 року, на ім`я ОСОБА_9 за реєстровим № 80;

- серії ЯИ № 775012, площею 0,3340 га, від 23 березня 2010 року, на ім`я ОСОБА_9 за реєстровим № 81;

- серії ЯИ № 775013, площею 0,3330 га, від 23 березня 2010 року, на ім`я ОСОБА_9 за реєстровим № 82;

- серії ЯИ № 775009, площею 0,2449 га, від 23 березня 2010 року, на ім`я ОСОБА_9 за реєстровим № 83;

- серії ЯИ № 775014, площею 0,3340 га, від 23 березня 2010 року на ім`я ОСОБА_9 за реєстровим № 77, з відміткою про перехід права власності за договором купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого за № 1683;

- серії ЯИ № 775011, площею 0,3340 га, від 23 березня 2010 року, на ім`я ОСОБА_9 , за реєстровим № 79, з відміткою про перехід права власності за договором купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого за № 1685;

- серії ЯИ № 775015, площею 0,333 га, від 23 березня 2010 року, на ім`я ОСОБА_9 за реєстровим № 78, з відміткою про перехід права власності за договором купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого за № 1687.

Витребувано на користь Служби безпеки України з незаконного володіння ОСОБА_9 наступні земельні ділянки:

- земельну ділянку площею 0,2449 га, кадастровий номер :01:011:0055, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області;

- земельну ділянку площею 0,3340 га, кадастровий номер :01:011:0041, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області;

- земельну ділянку площею 0,3340 га, кадастровий номер :01:011:0039, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області;

- земельну ділянку площею 0,3330 га, кадастровий номер :01:011:0037, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області.

Витребувано на користь Служби безпеки України з незаконного володіння ОСОБА_10 наступні земельні ділянки:

- земельну ділянку площею 0,3340 га, кадастровий номер :01:011:0042, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області;

- земельну ділянку площею 0,3340 га, кадастровий номер :01:011:0044, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області;

- земельну ділянку площею 0,3330 га, кадастровий номер :01:011:0043, що розташована в с. Мархалівка Васильківського району Київської області.

В задоволені іншої частини позову відмовлено.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги, суди виходили з того, що оспорнені рішення виконавчого комітету Мархалівської сільської ради прийнято з порушеннями встановленого ЗК України порядку вилучення і припинення права постійного користування землями, оскільки виконавчий комітет сільради вийшов за межі своїх повноважень та розпорядився земельними ділянками, які перебували у постійному користуванні СБУ, за відсутності згоди Голови СБУ або особи, уповноваженої Головою СБУ на підставі довіреності на вчинення вказаних дій.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У липні 2017 року представники ОСОБА_13 - ОСОБА_11 та ОСОБА_9 звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, у яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2017 року і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційні скарги мотивовані тим, що суди помилково вважали, що СБУ до 24 листопада 2011 року (моменту укладання між СБУ та ДП «Київський науково-дослідний інститут землеустрою» договору про складання технічної документації із землеустрою наданої в постійне користування земельної ділянки) не могла довідатися про зареєстровані належним чином права відповідачів на спірні земельні ділянки у державному реєстрі земель, оскільки земельним ділянкам не були присвоєні кадастрові номери. Однак матеріали справи свідчать, що у 2009-2011 роках земельним ділянкам відповідачів ОСОБА_13 та ОСОБА_9 були присвоєні кадастрові номери та їх права були зареєстровані належним чином.

Порушення права постійного користування відбулося, коли виконком Мархалівської сільради прийняв відмову СБУ від спірних земельних ділянок, викладену в листі, підписаному начальником Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності СБУ Золотаревичем М. В., від 26 вересня 2000 року за №19/7-400. З огляду на це, обізнаність начальника Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності СБУ ОСОБА_7 про відмову від спірних земельних ділянок є доказом обізнаності СБУ із такою відмовою з моменту видачі відповідного листа-відмови, тобто з 26 вересня 2000 року.

Суди не звернули увагу, що СБУ могла довідатися про порушення її прав землекористування спірними земельними ділянками площею 2 га саме із зазначеного листа ще у 2000 році, тобто за 11 років до 24 листопада 2011 року.

Крім того, про порушення свого права постійного землекористування СБУ могла дізнатися і у 2009 році перед зверненням до Господарського суду Київської області з позовом до Мархалівської сільської ради щодо оскарження рішень про припинення землекористування, що також судами не враховано.

Відповідачі ОСОБА_13 та ОСОБА_9 набули зазначені земельні ділянки на підставі відплатних договорів купівлі-продажу. Під час набуття права власності їм не було відомо про будь-який спір з приводу земельних ділянок, а тому вони є добросовісними набувачами.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Від представника СБУ надійшли заперечення на касаційні скарги, в яких він просить відмовити у їх задоволенні, а рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2017 року залишити без змін.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 213 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення (далі - ЦПК України 2004 року), рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 214 ЦПК України 2004 року).

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що рішенням 4-ї сесії 22 скликання Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області народних депутатів від 04 березня 1995 року підсобному господарству СБУ було видано державний акт на право постійного користування землею серії КВ-32, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 3.

У подальшому, на підставі листа начальника Департаменту забезпечення оперативно-службової діяльності СБУ Золотаревича М. В. від 26 вересня 2000 року № 19/7-1400 про надання згоди на вилучення земельної ділянки площею 2 га до земель запасу Мархалівської сільської ради, рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області № 5 від 27 грудня 2000 року вилучено земельну ділянку площею 2 га із землекористування Мархалівського підсобного господарства Служби безпеки України до земель запасу Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області під сінокіс.

Рішенням виконкому Мархалівської сільської ради «Про надання земельних ділянок в постійне користування» № 7 від 26 липня 2001 року затверджено проект відведення земельних ділянок та надано в постійне користування для ведення особистого підсобного господарства в с. Мархалівка громадянам України згідно додатку №1 земельні ділянки сінокосів площею 2, 001 га за рахунок земель запасу сільської ради, а саме: ОСОБА_1 - земельну ділянку площею 0, 333 га, ОСОБА_2 - земельну ділянку площею 0, 333 га, ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 0, 333 га, ОСОБА_4 - земельну ділянку площею 0, 334 га, ОСОБА_5 - земельну ділянку площею 0, 334 га, та ОСОБА_6 - земельну ділянку площею 0, 334 га.

Рішенням Виконавчого комітету Мархалівської сільської ради рішення № 6 від 25 листопада 2001 року передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться у с. Мархалівка.

Рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради рішення № 2 від 25 листопада 2001 року передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0, 333 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться у с. Мархалівка.

Рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради рішення № 5 від 25 листопада 2001 року передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0, 333 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться у с. Мархалівка.

Рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради рішення № 7 від 25 листопада 2001 року передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0, 334 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться у с. Мархалівка.

Рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради рішення № 4 від 25 листопада 2001 року передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0, 334 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться у с. Мархалівка.

Рішенням виконавчого комітету Мархалівської сільської ради рішення № 3 від 25 листопада 2001 року передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0, 334 га для ведення особистого підсобного господарства, яка знаходиться у с. Мархалівка.

На підставі вказаних рішень виконавчого комітету Мархалівської сільської ради № 6, № 2, № 5, № 7, № 4, № 3 вищевказаним громадянам видано державні акти на право приватної власності на земельні ділянки, із них:

- ОСОБА_1 14 грудня 2001 року отримала державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ №4, площею 0, 334 га, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 880;

- ОСОБА_2 14 грудня 2001 року отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 3, площею 0, 334 га, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 881;

- ОСОБА_3 14 грудня 2001 року отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 2, площею 0, 334 га, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 882;

- ОСОБА_4 14 грудня 2001 року отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 0, площею 0, 333 га, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 884;

- ОСОБА_5 14 грудня 2001 року отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 1, площею 0, 334 га, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 883;

- ОСОБА_6 14 грудня 2001 року отримав державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-КВ № 9, площею 0, 333 га, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 885.

Відповідачі ОСОБА_1 ОСОБА_6 , ОСОБА_4 15 червня 2004 року на підставі договорів купівлі - продажу відчужили належні їм на праві власності земельні ділянки ОСОБА_9 .

На підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 15 червня 2004 року № 1238, № 1246, № 1258, ОСОБА_9 02 липня 2004 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1, 0000 га, з кадастровими номерами :01:011:0044, :01:011:0043, :01:011:0037, для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 884, 880, 885.

ОСОБА_3 відчужив належну йому на праві власності земельну ділянку ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Іванніковою О. О. 15 червня 2004 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1242;

ОСОБА_2 відчужив належну йому земельну ділянку ОСОБА_7 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Іванніковою О. О. 23 березня 2002 року та зареєстрованого в реєстрі за № 423.

На підставі договору дарування земельної ділянки від 23 березня 2002 року № 423 ОСОБА_7 03 червня 2004 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 334 га, з кадастровими номерами :01:011:0039 для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 881.

15 червня 2004 року ОСОБА_7 відчужив належну йому на праві власності земельну ділянку ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу № 1254.

23 березня 2002 року ОСОБА_5 відчужив належну йому на праві приватної власності земельну ділянку ОСОБА_8 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Іванніковою О. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 426.

На підставі договору дарування земельної ділянки від 23 березня 2002 року № 426 ОСОБА_8 03 червня 2004 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 334 га, кадастровий номер :01:011:0037, для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 883.

ОСОБА_8 відчужив належну йому на праві власності земельну ділянку ОСОБА_9 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15 червня 2004 року приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Іванніковою О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1252.

На підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 15 червня 2004 року № 1250, № 1242, № 1254 ОСОБА_9 02 липня 2004 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1, 0020 га, з кадастровими номерами :01:011:0041, :01:011:0042, :01:011:0039 для ведення особистого селянського господарства на території Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 883, 882, 881.

Рішенням сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області «Про приватизацію земельної ділянки» від 25 березня 2004 року № 149-13-ХХІV передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0, 24 га в с. Мархалівка для ведення особистого селянського господарства та 08 листопада 2004 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії № КВ 062539, кадастровий номер :01:011:0055, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1896, без припинення права постійного користування чи вилучення земельної ділянки у СБУ, право користування якою посвідчується державним актом серії КВ-32, виданим на підставі рішення Іванковичівської сільської ради від 04 березня 1995 року.

У подальшому, рішеннями сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області від 27 травня 2008 року № 430-22-V надано дозволи ОСОБА_9 на розробку проекту із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельних ділянок із ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площами 0, 2449 га, 1, 0020 га, 1, 00 га, які розташовані в с. Мархалівка Васильківського району Київської області.

Пунктом 1 рішення сесії Мархалівської сільської ради від 18 лютого 2010 року № 615-42-V анульовано державні акти серії КВ № 4 від 02 липня 2004 року, КВ № 3 від 02 липня 2004 року, КВ № 3 від 08 листопада 2004 року на право власності на земельні ділянки надані для ведення особистого селянського господарства, видані на ім`я ОСОБА_9 .

Пунктом 2 вищевказаного рішення ради затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється із ведення ОСГ на будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Мархалівка Васильківського району Київської області та передано у власність ОСОБА_9 земельні ділянки площею 0, 2449 га, 0, 3340 га, 0, 3340 га, 0, 3340 га, 0, 3330 га, 0, 3340 га, 0, 3330 га ріллі для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд за рахунок власних приватизованих земельних ділянок в с. Мархалівка.

На підставі рішення сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області № 615-42-V ОСОБА_9 23 березня 2010 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯИ № 775009, ЯИ № 775010, ЯИ № 775011, ЯИ № 775012, ЯИ № 775013, ЯИ № 775014, ЯИ № 775015 з кадастровими номерами відповідно :01:011:0055, :01:011:0041, :01:011:0042, :01:011:0039, :01:011:0037, :01:011:0044, :01:011:0043, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

10 грудня 2010 року ОСОБА_9 на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок, зареєстрованих в реєстрі за № 1683, № 1685, № 1681, відчужив громадянину Федеративної Республіки Німеччина Міхаелю Фон Хайдену земельні ділянки відповідно площею 0, 3340 га з кадастровим номером :01:011:0044; площею 0, 3340 га з кадастровим номером :01:011:0042; площею 0, 3340 га з кадастровим номером :01:011:0043, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Мархалівка Васильківського району Київської області, про що зроблено відмітки на державних актах на право власності на земельні ділянки ОСОБА_9 серій ЯИ № НОМЕР_1 , ЯИ № 775011, ЯИ № 775015.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.

Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

З викладеного, колегія суддів вважає, що суди мали відмовити у задоволенні вимог про визнання недійсними та скасування рішень виконавчого комітету та сесії Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, визнанні недійсними та скасуванні державних актів на право приватної власності на землю для ведення особистого підсобного господарства в с. Мархалівка, Васильківського району Київської області, оскільки ефективним способом захисту прав СБУ є витребування майна з чужого незаконного володіння.

До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного суду України у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 (провадження 14-208цс18).

Суди дійшли правильних висновків про необхідність витребування земельних ділянок від добросовісних набувачів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , однак при цьому не врахували наслідки спливу позовної давності, про застосування яких заявлено ними.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Отже, позовна давність є строком для подання позову як безпосередньо суб`єктом, право якого порушене (зокрема і державою, що наділила для виконання відповідних функцій у спірних правовідносинах певний орган державної влади, який може звернутися до суду), так і прокурором, уповноваженим законом звертатися до суду з позовом в інтересах держави як носія порушеного права, від імені якої здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах може певний її орган.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

І в разі подання позову суб`єктом, право якого порушене, і в разі подання позову в інтересах держави прокурором, перебіг позовної давності за загальним правилом починається від дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися суб`єкт, право якого порушене, зокрема, держава в особі органу, уповноваженого нею виконувати відповідні функції у спірних правовідносинах. Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, лише у таких випадках: 1) якщо він довідався чи міг довідатися про таке порушення або про вказану особу раніше, ніж держава в особі органу, уповноваженого нею здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) якщо держава не наділила зазначеними функціями жодний орган/

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Встановлено, що Мархалівська сільська рада прийняла рішення № 422-22-V від 27 травня 2008 року про припинення землекористування підсобним господарством СБУ земельною ділянкою площею 19, 0 га та рішення № 547-35-V від 01 липня 2009 року про припинення землекористування підсобним господарством СБУ земельною ділянкою площею 64, 6 га. Не погоджуючись із такими рішеннями, СБУ звернулася із позовною заявою до Мархалівської сільської ради про їх скасування.

Рішенням Господарського суду Київської області від 26 листопада 2009 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного господарського суду від 20 квітня 2010 року, визнано рішення Мархалівської сільської ради №422-22-V від 27 травня 2008 року та рішення №547-35-V від 01 липня 2009 року недійсними.

Із зазначеного рішення Господарського суду Київської області вбачається, що СБУ звернулася до Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області із листом про переоформлення державного акту у порядку, який був передбачений пунктом 6 Перехідних положень Земельного кодексу України від 01 січня 2002 року, натомість Мархалівська сільська рада припинила своїм рішеннями право користування СБУ спірною земельною ділянкою.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що СБУ ще у 2009 році було відомо або повинно було бути відомо про порушення її прав Мархалівською сільською радою, оскільки СБУ здійснювалися заходи щодо переоформлення державного акту у порядку, передбаченому пунктом 6 Перехідних положень Земельного кодексу України від 01 січня 2002 року, та оскаржувалися рішення Мархалівської сільської ради щодо земельної ділянки площею 83, 6 га, тоді як вимоги щодо скасування і визнання недійсним рішення виконавчого комітету Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області № 5 від 27 грудня 2000 року про вилучення іншої частини земельної ділянки в розмірі 2 га заявлені лише у травні 2013 року.

ОСОБА_9 придбав спірні земельні ділянки загальною площею 2 га ще 15 червня 2004 року, в подальшому відчужив три з них ОСОБА_13 10 грудня 2010 року, відтак, з урахуванням поданих ОСОБА_9 та ОСОБА_13 заяв про застосування наслідків спливу позовної давності, у задоволенні позову в частині вимог про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та державних актів на земельні ділянки, витребування земельних ділянок необхідно відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності.

Згідно частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що у справі не вимагається збирання або додаткова перевірка чи оцінка доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_9 та представника ОСОБА_10 - ОСОБА_11 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2017 року в частині вимог про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та державних актів на земельні ділянки, витребування земельних ділянок скасуватита ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позову заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Служби безпеки України до Мархалівської сільської ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та державних актів на земельні ділянки, витребування земельних ділянок - відмовити.

В іншій частині рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. О. Кузнєцов
Судді:В. М. Ігнатенко С. О. Карпенко В. А. Стрільчук
М. Ю. Тітов