ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/806/13-ц

Провадження № 22-ц/818/342/19

21 січня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Коваленко І.П.,

за участю секретаря судового засідання Сватенко Н.В.,

сторони справи:

боржник - ОСОБА_1,

стягувач - ОСОБА_2,

особа, дії якої оскаржуються - старший державний виконавець Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Павличев Юрій Володимирович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 15 серпня 2018 року, постановлену у складі судді Єрмак Н.В., -

УСТАНОВИВ:

08 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (надалі Московський ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській обл.) Павличева Юрія Володимировича щодо нарахування сум аліментів та невключення до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 31 травня 2018 року у виконавчому провадження (ВП) № 53287883 здійснену скаржником сплату аліментів у розмірі 90 000 грн., зобов'язати державного виконавця Павличева Ю.В. внести зміни до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 31.05.2018 року і не виносити у виконавчому провадженні постанов про тимчасові обмеження скаржника до вирішення скарги по суті.

В обґрунтування скарги посилався на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.03.2013 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 в розмірі 700 грн. щомісячно. Рішення пред'явлено до виконання у примусовому порядку. 31.05.2018 року державний виконавець Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській обл. Павличев Ю.В. склав та видав розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2, згідно якого заборгованість склала 37 025 грн. 81 коп. При складенні розрахунку заборгованості державним виконавцем не було враховано 90 000 гривень, які скаржник передав ОСОБА_2 в рахунок сплати аліментів, що підтверджується складеною нею розпискою.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 15 серпня 2018 року скарга ОСОБА_1 була задоволена частково. Визнано неправомірними дії державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській обл. Павличева Ю.В. щодо нарахування сум аліментів та не включення до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 31.05.2018 року у ВП №53287883 сплату аліментів у сумі 90 000 грн. здійснену ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 Зобов'язано державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській обл. Павличева Ю.В. внести зміни до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 31.05.2018 року у ВП №53287883 щодо сплати аліментів у сумі 90000 грн., здійснену ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 В іншій частині у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що відповідно до копії розписки від 30.05.2014 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 в рахунок сплати аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_4 90 000 грн. Доказів визнання судом розписки недійсною суду не надано. У задоволенні скарги в частині зобов'язання державного виконавця не виносити у виконавчому провадженні постанов про тимчасові обмеження скаржника до вирішення скарги по суті відмовлено, оскільки на час розгляду справи були відсутні порушення прав заявника.

Московський ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській обл. звернувся до суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду, прийняти постанову, якою у задоволенні скарги відмовити. Посилається на неповне з`ясування судом обставин, порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 за викликом державного виконавця з`явився після тимчасового обмеження його прав, ОСОБА_2 заперечувала складення нею розписки від 30 травня 2014 року, тому вона державним виконавцем при визначенні розміру заборгованості не враховувалась. Скасувати розрахунок заборгованості державний виконавець Павличев Ю.В. не може, бо ВП № 53287883 передано на виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області за місцем проживання боржника ОСОБА_1

ОСОБА_1 у відзиві заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що апеляційну скаргу подано неналежною особою, оскільки особою, дії якої оскаржуються, є державний виконавець Павличев Ю.В., а не Московський ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській обл. Державний виконавець не може надавати оцінку дійсності розписки від 30.05.2014 року, тому він мав її врахувати при визначенні розміру заборгованості. Постанови про відкриття виконавчого провадження скаржник не отримував, тому і не з`являвся за викликами державного виконавця. ОСОБА_2 оскаржила розписку у суді, проте рішення по справі ще не ухвалено. Стягувач у відзиві на скаргу підтвердила написання нею розписки. Перебування виконавчого провадження в іншому відділі державної виконавчої служби не може бути підставою для відмови у задоволенні скарги в частині зобов'язання державного виконавця Павличева Ю.В. скасувати розрахунок заборгованості, складений з порушенням норм закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як встановлено судовим розглядом та вбачається із матеріалів справи, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 березня 2013 року у цивільній справі № 643/806/13-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 700 гривень щомісяця, починаючи з 21 січня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. (а.с. 23).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2016 року задоволено заяву ОСОБА_2 та видано дублікат виконавчого листа у справі № 643/806/13-ц на виконання рішення суду від 28 березня 2013 року (а.с. 22).

25 січня 2017 року державним виконавцем Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській обл. було відкрито виконавче провадження № 53287883. Згідно розрахунку заборгованості за аліментами від 31 січня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів склала 42 225 грн. 81 коп. Після винесення державним виконавцем постанов про тимчасові обмеження 29 березня 2018 року ОСОБА_1 надав суду розписки від ОСОБА_2 про погашення заборгованості зі сплати алдіментів на суму 98 000 грн. Державним виконавцем було проведено перерахунок на підставі наданих документів, але стягувач заперечила проти отримання 90 000 грн. від боржника. Оскільки підтвердженими залишилися лише 8 000 грн., розписка на 90 000 грн. нотаріально не посвідчена, державним виконавцем повторно було здійснено перерахунок і станом на 31 травня 2018 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментам склала 37 025 грн. 81 коп.

Вказана інформація містить у листі Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області № 14.6-35/8 від 11 червня 2018 року та розрахунку заборгованості від 31 травня 2018 року (а.с. 25,26).

Відповідно до частини другої статті 18 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 року «Про виконавче провадження» (надалі Закон України «Про виконавче провадження») виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Частина третя статті 18 цього ж Закону встановлює права виконавця при здійсненні виконавчого провадження.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 202 ЦК України).

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

В наданих до суду першої інстанції запереченнях ОСОБА_2 не заперечувала написання розписки від 30 травня 2014 року про отримання від ОСОБА_1 90 000 грн. в рахунок виплати аліментів на утримання спільної дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5). Однак посилалася на те, що фактично гроші вона не отримала, розписку написала під психологічним тиском з боку колишнього чоловіка, тому просила визнати її недійсною (а.с. 12-15).

На час розгляду дійсної цивільної справи даних про визнання розписки від 24 лютого 2005 року недійсною матеріали справи не місять. Враховуючи презумпцію правомірності правочину та відсутність у державного виконавця повноважень оцінювати дійсність чи недійсність вчинених сторонами правочинів відповідно до положень статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів погоджується із висновком суду щодо обґрунтованості скарги на ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Павличева Ю.В. щодо нарахування сум аліментів та не включення до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 31.05.2018 року у ВП №53287883 сплату аліментів у сумі 90 000 грн. здійснену ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

Разом з тим, постановою державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській обл. Павличева Ю.В. виконавчий лист № 643/806/13-ц виданий 07 вересня 2016 року передано на виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області за місцем проживання боржника ОСОБА_1 (а.с. 52).

Відповідно до абзацу першого пункту 6 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (надалі Інструкція), виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

Про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобов'язаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження (пункт 9 розділу V Інструкції).

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

З урахуванням положень частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії вчиняються державним виконавцем державної виконавчої служби, у провадженні якого перебуває виконавче провадження.

Зобов`язуючи державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській обл. Павличева Ю.В. внести зміни до розрахунку заборгованості у ВП № 53287883, суд першої інстанції не врахував, що зазначене провадження не перебуває у провадженні Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській обл.

За таких обставин, апеляційна скарга Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області підлягає задоволенню частково. Ухвалу суду від 15 серпня 2018 року належить змінити, скасувавши в частині зобов'язання державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській обл. Павличева Ю.В. внести зміни до розрахунку заборгованості у ВП № 53287883. В цій частині скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення. В іншій частині ухвала суду є законною та обґрунтованою, її належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області - задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 15 серпня 2018 року змінити, скасувавши в частині зобов'язання державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Павличева Юрія Володимировича внести зміни до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів від 31 травня 2018 року у виконавчому провадженні № 53287883 щодо сплати аліментів у сумі 90 000 грн., здійснену ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в цій частині відмовити.

В іншій частині ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 15 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 січня 2019 року.

Головуючий - О.Ю. Тичкова

Судді: А.В. Котелевець

І.П. Коваленко