Провадження № 2/686/389/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В

при секретарі Колісник Л.В.

за участі позивача-відповідача ОСОБА_1

представника позивача-відповідача ОСОБА_2

представника відповідача-позивача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 49,2 кв.м. На обґрунтування своїх вимог вона вказала, що її тітка ОСОБА_6 заповіла їй квартиру під АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та її сину ОСОБА_7 внаслідок приватизації, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло видане відділом приватизації Хмельницької міської адміністрації від 22.02.1993 року. В 2003 році співвласник квартири ОСОБА_7 помер. ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину померлого сина. Тобто, офіційно вона спадщини не оформляла свідоцтво не отримувала, проте спадкова справа була заведена в Другій Хмельницькій державній нотаріальній конторі.

ОСОБА_6 склала заповіт, який був посвідчений 26.10.2011 року державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори Приступою С.М. (реєстровий номер 3-1688). Згідно вказаного заповіту вона заповіла все своє майно їй, в т.ч. зазначену двокімнатну квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Після спливу шестимісячного строку з метою оформлення своїх спадкових прав вона звернулася в Першу Хмельницьку державну нотаріальну контору, проте їй державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на те, що відсутні оригінали документів, які посвідчують право власності на вищезгадану квартиру.

Відповідно до статті 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно приписам ст.. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_5 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним. На обґрунтування своїх вимог він вказав, що на обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що її тітка ОСОБА_6 склала заповіт, який був посвідчений Державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори Приступою С.М. (реєстровий номер 3-1688 від 26.10.2011 року. Згідно вказаного заповіту ОСОБА_6 заповіла їй двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_1 звернулась до Першої Хмельницької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадкування, але державний нотаріус відмовив, оскільки відсутні документи, які посвідчують право власності на вищезгадану квартиру, тому просить суд визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності на квартиру. Ознайомившись з позовною заявою, він вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 порушують його права, оскільки її тітка (їх бабуся) ОСОБА_6 не мала права заповідати частку квартири, яка їй не належала, тому, що одним з співвласників вказаної квартири був ОСОБА_7 (син ОСОБА_6 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та на дату смерті залишився його неповнолітній син, який мав обов`язкову частку в вказаному майні та відповідно до закону успадкував її (має свою успадковану частку і на сьогоднішній день, так як заяву про відмову від спадщини він не подавав), отже вказана квартира не може бути предметом заповіту, адже ОСОБА_6 потрібно було звернутися до нотаріуса ще за життя, щоб набути право власності та отримати правовстановлюючі документи на частку, яка належала її сину.

В зв`язку з тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 утискають їх законні права, вони змушені звернутися із зустрічною позовною заявою про визнання заповіту недійсним.

Позивач-відповідач та представник позивач-відповідача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, проти задоволення зустрічного позову заперечили.

Представник відповідача-позивача в судовому засіданні вказав, що вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню, позов ОСОБА_5 підтримав.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає задоволенню, позов ОСОБА_5 таким, що не підлягає задоволенню. Крім того вказав, що він не приймав спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 та не бажає її прийняття.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування підлягає задоволенню, зустрічна позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним задоволенню не підлягає з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були власниками квартири

АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло видане відділом приватизації Хмельницької міської адміністрації від 22.02.1993 року.

В 13.09.2003 році ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_6 фактично прийняла спадщину померлого сина ОСОБА_7 , користуючись майном померлого та проживаючи у спірній квартирі, що підтверджується довідкою про склад сім`ї.

ОСОБА_6 склала заповіт, який був посвідчений 26.10.2011 року державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори Приступою С.М. (реєстровий номер 3-1688). Згідно вказаного заповіту вона заповіла належну їй на праві власності квартиру

АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 звернулася в Першу Хмельницьку державну нотаріальну контору, з заявою про прийняття спадщини, державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, посилаючись на те, що відсутні документи, які посвідчують право власності на вищезгадану квартиру.

Відповідно до статті 1216-1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно приписам ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Статтею 549 ЦК УРСР передбачалось, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

За таких підстав позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, суд враховує, що статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Права ОСОБА_5 не порушено заповітом, який складено ОСОБА_6 , що посвідчений Державним нотаріусом Другої Хмельницької державної нотаріальної контори Приступою С.М. за реєстровим номером №3-1688 від 26.10.2011 року, яким вона заповіла належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 141 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.15, 268, 1216-1218 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 258, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування задоволити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 2303 гривні 52 копійки сплоченого судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Позивач-відповідач: ОСОБА_1 1978 року народження, проживає в АДРЕСА_3 ;

Відповідач-позивач: ОСОБА_5 , податковий номер НОМЕР_3 , проживає в АДРЕСА_4

Третя особа: ОСОБА_4 АДРЕСА_5 .

Повний текст рішення складено 20.08.2019 року.

Суддя: