Ухвала

29 січня 2019 року

м. Київ

справа № 750/2965/18

провадження № 61-1799ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом ОСОБА_2, на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 липня 2018 року, додаткове рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 20 вересня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2019 року представник ОСОБА_1 ? ОСОБА_2 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 липня 2018 року, додаткове рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від

20 вересня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від

05 грудня 2018 року та направити справу на новий розгляд, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, подану адвокатом ОСОБА_2, в частині оскарження додаткового рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 20 вересня

2018 року слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Чернігівським апеляційним судом прийнято постанову 05 грудня 2018 року за результатами перегляду рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від

25 липня 2018 року.

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частиною другою статті 17 ЦПК України встановлено, що не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Проте заявник оскаржив у касаційному порядку додаткове рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 20 вересня 2018 року, яке не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач

відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на вищевказані обставини та норми закону, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, подану адвокатом ОСОБА_2, в частині оскарження додаткового рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 20 вересня 2018 року слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки із матеріалів касаційного провадження та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржуване додаткове рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 20 вересня 2018 року не було предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Касаційна скарга ОСОБА_1, подана адвокатом ОСОБА_2, в частині оскарження рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 липня 2018 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від

05 грудня 2018 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До касаційної скарги представником ОСОБА_1 ? адвокатом ОСОБА_2 додано клопотання, в якому заявник просить відстрочити або розстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від

25 липня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від

05 грудні 2018 року.

Клопотання мотивовано тим, що судовий збір за подання касаційної скарги у даній справі становить 7 075,35 грн. ОСОБА_1 має фінансову можливість сплатити судовий збір лише частково у розмірі 2 500,00 грн (додано копію квитанції). ОСОБА_1 на утримані має неповнолітню дитину. Щомісячний розмір заробітної плати ОСОБА_1 становить 5 744,56 грн, інших доходів заявник не має. Крім того, заявником уже було сплачено судовий збір до суду першої та апеляційної інстанції у розмірі 3 537,67 грн та 5 306,52 грн відповідно.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Частиною першою стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Відповідно до вимог вказаної статті відстрочення або розстрочення сплати, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ? адвоката ОСОБА_2 про відстрочення або розстрочення сплати судового збору слід відмовити, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження умов, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути підставою для відстрочення або розстрочення сплати сплати судового збору.

Отже, заявнику слід сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Із постанови Чернігівського апеляційного суду від 05 грудні 2018 року вбачається, що у квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами, з урахуванням уточнень, про поділ спільного сумісного майна, шляхом визнання за ОСОБА_3 права власності на квартиру

АДРЕСА_1 та на автомобіль марки Peugeot307, стягнення з ОСОБА_3 на її користь грошової компенсації в розмірі 353 747,87 грн за недоотриману частку в спільному майні.

Підпунктом першим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року у розмірі 1 762,00 грн.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції становить 3 537,47 грн (353 747,87 грн х 1 %), за подання касаційної скарги становить 7 074,94 грн (3 537,47 грн х 200 %). Таким чином, заявнику слід доплатити за подання касаційної 4 574,94 грн (7 074,94 грн - 2 500,00 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, подану адвокатом ОСОБА_2, в частині оскарження додаткового рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 20 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання, яке подане адвокатом ОСОБА_2, про відстрочення або розстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 липня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 05 грудні 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану адвокатом ОСОБА_2, в частині оскарження рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 липня 2018 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від 05 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 19 лютого

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило