КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи 761/44360/17

Апеляційне провадження 22-ц/824/1282/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Мазурик О.Ф., Поливач Л.Д.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану через представника ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Піхур О.В., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

у/н справи № 761/44360/17 № а/п 22-ц/824/1282/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Піхур О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
у грудні 2017 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просило стягнути з останнього на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що складає 133 203, 41 грн.

В обґрунтування позову зазначало, що 06.09.2015 в м. Києві відбулася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2015 відповідача визнано винним у вчиненні даного ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. В результаті ДТП завдано матеріальної шкоди власнику автомобіля НОМЕР_3, який належить ОСОБА_7, та який було застраховано на момент ДТП у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до договору добровільного страхування № 28-2840-15-00240 від 25.08.2015. 07.09.2015 страхувальник звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно зі звітом № 1409 про оцінку транспортного засобу «Range Rover», д.н. НОМЕР_3, складеного ТОВ «Асистанська компанія «Українська служба допомоги» 23.09.2015, вартість відновлювального ремонту складає 400 935,94 грн. Згідно акту огляду транспортного засобу від 08.09.2015, ремонтної калькуляції № ДККА-46535 від 06.10.2015, складеної за допомогою системи Audatex, вартість ремонту автомобіля НОМЕР_3, в результаті ДТП, становить 186 453,41 грн. Відповідно до страхового акту № ДККА-46535 від 30.10.2015 та розрахунку до нього сума страхового відшкодування складає 144 912,73 грн. Згідно страхового акта № ДККА-46535/1 від 09.02.2016 та розрахунку до нього сума страхового відшкодування складає 37 290,68 грн. На підставі страхових актів № ДККА-1 46535 від 30.10.2015, № ДККА-46535/1 від 09.02.2016 позивач сплатив страхове відшкодування шляхом перерахування коштів згідно платіжного доручення № 19833 від 30.10.2015 на суму 144 912,73 грн. та платіжного доручення № 2177 від 09.02.2016 на суму 37 290,68 грн. на рахунок ОСОБА_7, без урахування ПДВ. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1 на час ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Київ РЕ» на підставі полісу № АІ/13 51670, з франшизою 1 000 грн, ліміт відповідальності страховика за шкоду майну 50 000 грн. Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування у розмірі 49 000 грн.

Посилаючись на зазначене позивач просив стягнути з відповідача різницю між виплаченим ним страховим відшкодуванням і страховим відшкодуванням, отриманим від ПАТ «Страхова компанія «Київ РЕ», яка складає 133 203, 41 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29.05.2018 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «СК «Українська страхова група» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 133 203, 41 грн. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2, через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що на даний час автомобіль вже відремонтовано, позивач не надав до суду жодного доказу про те, скільки реально збитків поніс ОСОБА_7 внаслідок ДТП. Суд не звернув уваги на те, що ціни на запасні частини у калькуляцію внесені вручну та на різницю між ремонтною калькуляцію № 1409 від 23.09.2015, виконаною суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Асистанська компанія «Українська служба допомоги» (експерт ОСОБА_8.), в якій вартість ремонту вказана 400 935,94 грн та ремонтною калькуляцією № ДККА-46535 від 06.10.2015, в якій вказано вартість ремонту 186 453,41 грн. Тобто у цих калькуляціях ціни на однакові ремонтні роботи відрізняються по вартості в два або в три рази. Крім того, судом не залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_7, як це передбачено ст. 53 ЦПК України.Суд також неправильно визначив розмір судового збору та стягнув 1 998, 05 грн, замість 1 332, 03 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «СК «Українська страхова група» - адвокат Макєєв В.М.просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Страхова компанія, у якій на час ДТП була застрахована цивільно - правова відповідальність відповідача свої зобов'язання виконала в повному обсязі. Вважає, що ремонтна калькуляція № ДККА-46535, на підставі якої було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування є належним доказом. У заяві про виплату страхового відшкодування срахувальник зазначив, що розрахунок вартості матеріального збитку має бути проведений за допомогою програмного комплексу АУДАТЕКС. Відтак розрахунок проведено відповідно до калькуляції № ДККА-46535 від 06.10.2015. Система АУДАТЕКС призначена для автоматизованого визначення величини збитку пошкоджених транспортних засобів, розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобілів. Відповідач не спростував розрахунок, складений за допомогою програмного комплексу АУДАТЕКС, а надані ним розрахунки є лише припущенням, оскільки він не є фахівцем у галузі визначення розміру матеріального збитку. Відповідач мав право заявити клопотанням про призначення судової авто-товарознавчої експертизи, проте таке клопотання не подав. Вважає, що розмір судового збору визначено судом правильно.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Апеляційний суд Київської області та Апеляційний суд міста Києва здійснювали правосуддя до початку роботи Київського апеляційного суду.

21.06.2018 Київський апеляційний суд зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на виконання Указу Президента «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017, а з 03.10.2018 Київський апеляційний суд розпочав свою роботу.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача Макєєв В.М. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.09.2015 в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_7.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2015 відповідача визнано винним у вчиненні даного ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

25.08.2015 між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ОСОБА_7 укладено договір добровільного страхування № 28-2840-15-00240, за яким предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу автомобіля НОМЕР_3.

Згідно зі звітом № 1409 про оцінку транспортного засобу «Range Rover», д.н. НОМЕР_3, складеного ТОВ «Асистанська компанія «Українська служба допомоги» 23.09.2015, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3 складає 400 935, 94 грн.

Згідно з актом огляду транспортного засобу від 08.09.2015, ремонтної калькуляції № ДККА- 46535 від 06.10.2015, складеної за допомогою системи Audatex, вартість ремонту автомобіля НОМЕР_3, в результаті ДТП, становить 186 453,41 грн. Відповідно до страхового акта № ДККА-46535 від 30.10.2015 та розрахунку до нього сума страхового відшкодування складає 144 912,73 грн.

Відповідно до страхового акта № ДККА-46535/1 від 09.02.2016 та розрахунку до нього сума страхового відшкодування складає 37 290,68 грн.

На підставі цих страхових актів ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виплатила ОСОБА_7 страхове відшкодування у розмірі 182 203,41 грн (згідно платіжного доручення № 19833 від 30.10.2015 на суму 144 912,73 грн та платіжного доручення № 2177 від 09.02.2016 на суму 37 290,68 грн).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ «СК «Київ РЕ» на підставі полісу № АІ/1351670, за яким розмір франшизи становить 1 000 грн, ліміт відповідальності страховика за шкоду майну - 50 000 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.09.2016 стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Київ РЕ» на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» страхове відшкодування у розмірі 49 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що різниця між розміром заподіяної шкоди і розміром страхової суми підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.ст. 1187, 1188 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов'язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов'язок із відшкодування шкоди не виконала.

Позивач на виконання договору добровільного страхування № 28-2840-15-00240 у зв`язку з пошкодженням автомобіля НОМЕР_3 виплатив страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 182 203,41 грн та надалі отримав від ТДВ «СК «Київ РЕ», у якій була застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля НОМЕР_1 49 000 грн, а решта суми 133 203,41 грн залишилась не відшкодованою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Розмір страхового відшкодування визначений на підставі ремонтної калькуляції № ДККА- 46535 від 06.10.2015, складеної за допомогою системи Audatex.

Будь - яких доказів на спростування розміру вартості відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3, визначеного у ремонтній калькуляції відповідач не надав. Клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи у суді першої інстанції не заявляв. До апеляційної скарги також не було додано клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заявляючи клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи на стадії апеляційного розгляду представник відповідача ОСОБА_3 не зазначив будь - яких причин, за яких таке клопотання не заявлялося при розгляді справи у суді першої інстанції та не надав будь - яких доказів неможливості заявити таке клопотання чи надати висновок спеціаліста автотоварознавця, складений на замовлення відповідача. Відтак колегією суддів у задоволенні клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи відмовлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що ціни на запасні частини внесені в калькуляцію невірно не підтверджені ніякими доказами.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному розмірі.

Відтак відповідач міг вирішити питання з потерпілим шляхом придбання для останнього автомобіля у такому стані, у якому він знаходився до ДТП, відремонтувати автомобіль за власні кошти тощо, проте будь - якого відшкодування відповідачем не здійснено.

Закон не забороняє потерпілому власними силами відновити пошкоджене майно, проте дана обставина не звільняє особу, яка завдала шкоди від її відшкодування.

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль відремонтовано не впливають на вирішення справи.

Відповідач будь - яких доказів про те, що деталі та роботи, які зазначені у калькуляції, не пов`язані з ДТП, яка сталася з його вини не надав. Відтак доводи апеляційної скарги про те, що можливо не було потреби у заміні передніх фар та протитуманної фари ґрунтуються на припущеннях.

При розгляді справи у апеляційному порядку за клопотанням представника відповідача була оглянута в оригіналі у повному обсязі страхова справа відносно даної ДТП, з урахуванням даних органів ДАІ щодо пошкоджень, зафіксованих на місці ДТП.

Крім того, розмір шкоди, визначений при виплаті страхового відшкодування вже був предметом судового розгляду у господарському суді, при розгляді позову до ПАТ «СК «Київ РЕ». Такий розмір шкоди відповідачем у даній справі не спростований.

Відтак колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначив розмір відшкодування по наявним у матеріалах справи доказам, наданих позивачем та які не спростовані відповідачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не залучив до участі у справі як третю особу ОСОБА_7, якому виплачено страхове відшкодування позивачем, не впливають на висновки суду. Ні сторони, ні ОСОБА_7 клопотання про залучення третьої особи не заявляли. Враховуючи принцип диспозитивності судового розгляду суд з власної ініціативи не повинен був притягувати до судового розгляду будь - яку іншу особу.

Посилання представника відповідача на те, що у позовній заяві позивач вказує, що просить стягнути страхове відшкодування з ОСОБА_10 та в одному із речень вказує про автомобіль НОМЕР_6 не спростовують висновків суду, оскільки суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені недоліки позовної заяви та прийняв її до розгляду. Дані питання були поставлені у відзиві на позовну заяву та були предметом судового розгляду. Позивач вказав, що у позовній заяві були допущені описки та зазначив, що спір стосується стягнення виплаченого страхового відшкодування з ОСОБА_2

Спір розглянуто по суті саме до відповідача ОСОБА_2 щодо пошкодження ним внаслідок ДТП, яка сталася 06.09.2015 автомобіля НОМЕР_3. Відтак обставини справи судом встановлено правильно. Відповідачем у позовній заяві зазначено ОСОБА_2

Відповідно до п. 1 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову. Ціна даного позову складає 133 203,41 грн. 1,5 % від ціни позову складає 1 998, 05 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено у повному розмірі, то і судовий збір суд першої інстанції правильно стягнув у повному розмірі.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 22.01.2019.

Головуючий

Судді