Справа № 357/2070/19
Провадження 2/357/2031/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання Александрова А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Біла Церква Київської області за правилами загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки земельної ділянки спадкодавця в спільній сумісній власності, -

В С Т А Н О В И В :

22. 02.2019 року ОСОБА_1 (далі «Позивач») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі «Відповідач») про визначення частки земельної ділянки спадкодавця в спільній сумісній власності.

В обґрунтування заявлених вимог Позивачі посилається на наступні обставини.

09.04.2018 року у віці 76 років померла його дружина ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-0К №430383, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №669. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді частини земельної ділянки від площі 0,1000 га, що розташована за адресою: вул. Ротецька, буд.15, м.Біла Церква Київської області, цільове призначення якої обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :07:017:0048, співвласниками даної земельної ділянки є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

При житті спадкодавця розмір часток земельної ділянки не був юридично оформлений, порядок користування спільною земельною ділянкою не встановлювався, оскільки були сімейні стосунки і використовували ділянку спільно.

Відповідно до ст.1269 ЦК України Позивач ОСОБА_1 в шестимісячний термін прийняв спадщину після померлої ОСОБА_3, подавши заяву на прийняття спадщини приватному нотаріусу Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4

09.11.2018 року приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відмовила Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку.

Позичав просив суд встановити частку померлого спадкодавця, ОСОБА_3, в праві сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташована за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ротецька, будинок 15, визначити, що частка померлого спадкодавця ОСОБА_3 в праві спільної частковій власності на земельну ділянку площею 0,1000 га., що розташована за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ротецька, будинок 15, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :07:017:0048, при житті становила 34/100.

У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити.

В судовом засіданні відповідач - ОСОБА_2, надала суду заяву про визнання позову в повному обсязі (а.с. 109).

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Суд, дослідивши докази у справі в їх сукупності, прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.

Так, судом встановлено, що Позивач ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 03.04.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК №038399, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №260 (а.с. 9).

09.04.2018 року у віці 76 років ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-0К №430383, виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №669 (а.с. 41).

Позивач ОСОБА_1 в шестимісячний термін прийняв спадщину після померлої ОСОБА_3, подавши заяву на прийняття спадщини приватному нотаріусу Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 (а.с. 37).

09.11.2018 року приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, відмовила Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :07:017:0048, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Ротецька, будинок 15, оскільки не був визначений розмір часток земельної ділянки (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді частини земельної ділянки від площі 0,1000 га, що розташована за адресою: вул. Ротецька, буд.15, м.Біла Церква Київської області, цільове призначення якої обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :07:017:0048, співвласниками даної земельної ділянки є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

При житті спадкодавця розмір часток земельної ділянки не був юридично оформлений, порядок користування спільною земельною ділянкою не встановлювався, оскільки були сімейні стосунки вони використовували ділянку спільно.

Вказана земельна ділянка належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акта, виданого на підставі рішення 4 сесії Білоцерківської міської ради 5 скликання від 21.08.2006року, №88, на право власності на земельну ділянку, серії ЯЕ № 093488 від 29.12.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01717 (а.с. 10).

08.06.1977 року рішенням народного суду м.Біла Церква Київської області встановлено: в 1957 році рішенням зборів колгоспників і Ротецької сільради ОСОБА_1 Олександровічу була виділена земельна ділянка під будівництво будинку площею 0.1000 га. 26.09.1962 році будинок був прийнятий в експлуатацію. 27.12.1965 році ОСОБА_5 подарував збудований будинок своїй матері, ОСОБА_6 за договором дарування. Даним рішенням суду вказаний будинок, що на той час був добудований, поділений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, що отримали у часткову приватну власність по 34/100 частини будинку кожний та ОСОБА_6, яка отримала у приватну власність - 32/100 частини будинку. (а.с. 13-16).

Таким чином, всі три співвласники будинку №15 по вулиці Ротецька, місто Біла Церква Київської області користувалися земельною ділянкою відведеною під будівництво та обслуговування даного будинку на праві спільної часткової приватної власності в розмірах що належали кожному з співвласників.

Частка земельної ділянки, що належала спадкодавцю визначалася 34/100 частини власності будинку.

08.04.2005 році, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_7., Позивач отримав спадщину від своєї матері у розмірі 32/100 частини житлового будинку №15 по вулиці Ротецька, місто Біла Церква Київської області з частиною господарських та побутових будівель та споруд (а.с. 23).

Згідно з положеннями ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з приписами ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Частиною 4 ст.120 Земельного Кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року.

Згідно ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно вимог ч.4 ст.120 Земельного Кодексу України розміри часток земельної ділянки пропорційні до часток осіб у праві власності житлового будинку. Отже частка земельної ділянки спадкодавця становить 34/100 часток.

З цих підстав, вимога позивача про визначення частки ОСОБА_3, яка померла 09.04.2018 року у праві спільної сумісної власності на вищезазначену земельну ділянку підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст.1268, 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виходячи з положень ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно положень ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно з п.1 ч.2ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Таким чином, Позивач позбавлений можливості оформити своє право на земельну ділянку, площею 0,1000 га., що розташована за адресою: вул.Ротецька, буд.15, м.Біла Церква Київської області, цільове призначення якої обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :07:017:0048.

Крім того, обставини викладені у позовній заяві підтверджуються матеріалами спадкової справи, яка надана приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, щодо майна померлої ОСОБА_3, та з якої вбачається, що Позивач після смерті ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Оскільки судом встановлено, що позивач успадкував майно після померлої ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, а також що частина земельної ділянки спадкодавця становить 34/100, тому суд вважає вимоги позивача про визначення частки земельної ділянки спадкодавця в спільній сумісній власності на 34/100 частини земельної ділянки загальною площею 0,1000 га., що розташована за адресою: вул. Ротецька, буд.15, м.Біла Церква Київської області, цільове призначення якої обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер :07:017:0048, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 355, 368, 370, 1216-1218, 1225, 1226, 1268, 1273 ЦК України, ст.ст.89, 120 ЗК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки земельної ділянки спадкодавця в спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити, що частка померлого спадкодавця ОСОБА_3 в праві спільної частковій власності на земельну ділянку площею 0,1000 га., що розташована за адресою: вулиця Ротецька, будинок 15, місто Біла Церква Київської області, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :07:017:0048, при житті становила 34/100.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 09100, РНОКПП: НОМЕР_2).

Повне судове рішення складено 12.04.2019 року.

СуддяОСОБА_8