Справа № 558/100/19
номер провадження 2/558/59/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судових засідань Ковальській Л.С., з участю представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Панчини П.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої злочином.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 400,00 гривень матеріальної шкоди, завданої злочином, 5000,00 гривень моральної шкоди, завданої злочином, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 у позовній заяві посилається на те, що вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: в тому, що він 30 червня 2018 року приблизно о 10-й годині умисно, шляхом вільного доступу з його господарства в с. Набережне, Демидівського району Рівненської області, таємно викрав металобрухт загальною масою 80 кг на загальну суму 400,00 гривень, чим заподіяв йому, ОСОБА_1 , майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 2 липня 2018 року приблизно о 11-й годині ОСОБА_2 умисно, повторно з господарства в с. Набережне, Демидівського району Рівненської області, викрав металобрухт загальною масою 69 кг на загальну суму 451,20 гривень, чим заподіяв йому, ОСОБА_1 , майнову шкоду на вказану суму.

Завдані збитки йому було відшкодовано частково, шляхом повернення частини майна, що було викрадене 2 липня 2018 року.

Розмір матеріальної шкоди, що був завданий протиправними діями відповідача ОСОБА_2 , складає 400,00 гривень та йому не відшкодований.

На його звернення до ОСОБА_2 з вимогою відшкодувати завдану шкоду, відповіді від відповідача ОСОБА_2 не отримав.

Крім того, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що протиправною поведінкою відповідача йому було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях через знищення і пошкодження майна, оскільки частина із металевих предметів зданих відповідачем на металобрухт були новими запчастинами до комбайна. Відмова відповідача ОСОБА_2 відшкодувати шкоду в добровільному порядку, поглиблювала його душевні страждання. Моральну шкоду оцінює у 5000,00 гривень.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 гривень.

Під час розгляду справи позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Панчина П.Є. позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні 22 травня 2019 року відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги позивача визнав частково - в розмірі відшкодування матеріальних збитків, що становлять 400,00 гривень. Заперечує вимоги позивача про відшкодування 5000,00 моральної шкоди та 2500,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно відзиву на позовну заяву (а.с. 25, 26) відповідач ОСОБА_2 вважав обґрунтованими вимоги позивача про стягнення витрат на надання правничої допомоги в розмірі 400,00 гривень.

Під час розгляду справи відповідач ОСОБА_2 повідомив, що матеріальні збитки в розмірі 400,00 гривень ним були відшкодовані позивачеві ОСОБА_1 , на підтвердження чого надав повідомлення про переказ коштів (а.с. 36, 37).

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності за внутрішнім переконанням, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Суд вирішив справу в межах позовних вимог позивача та на підставі доказів, наданих сторонами по справі.

Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

В ході розгляду справи відповідач ОСОБА_2 надав до суду електронне повідомлення про переказ коштів від 3 травня 2019 року (а.с. 36, 37).

Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2018 року (а.с. 9-11) ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: в тому, що він 30 червня 2018 року приблизно о 10-й годині умисно, шляхом вільного доступу з господарства ОСОБА_1 в с. Набережне, Демидівського району Рівненської області, таємно викрав металобрухт загальною масою 80 кг на загальну суму 400,00 гривень, чим заподіяв ОСОБА_1 майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 2 липня 2018 року приблизно об 11-й годині ОСОБА_2 умисно, повторно з господарства ОСОБА_1 в с. Набережне, Демидівського району Рівненської області, викрав металобрухт загальною масою 69 кг на загальну суму 451,20 гривень, чим заподіяв ОСОБА_1 майнову шкоду на вказану суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , після подання до суду ОСОБА_1 позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої злочином, та прийняття такої позовної заяви судом, відшкодував позивачеві ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 400,00 гривень, у зв`язку з чим, в цій частині позивач ОСОБА_1 позовні вимоги не підтримував.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно роз`яснень, викладених в п.п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються душевні страждання, пов`язані із вчиненими неправомірними діями відносно нього, вимушені змін у його життєвих стосунках, пов`язані з розслідуванням кримінального провадження. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Факт заподіяння позивачу моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях, переживаннях, що негативно вплинуло на його психоемоційний стан, негативні переживання, порушення життєвих планів у зв`язку з вчиненням протиправних дій відповідачем, суд вважає доведеним.

За таких обставин, підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди наявні. Проте розмір моральної шкоди, визначений позивачем ОСОБА_1 - 5000,00 гривень, суд вважає завищеним і таким, що не відповідає характеру та ступеню завданої моральної шкоди. Крім того, матеріальну шкоду позивачеві на час розгляду справи судом, відшкодовано. А тому, суд вважає за необхідне визначити суму грошового відшкодування завданої злочином моральної шкоди в розмірі 2000,00 гривень, що не буде вважатися завищеним у нинішніх умовах проживання та буде відповідати принципам розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує переживання позивача та їх тривалість.

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, а тому з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути моральну шкоду в розмірі 2000,00 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно договору про надання правничої допомоги від 13 лютого 2019 року, квитанції до прибуткового касового ордера № 6, ордера № 071, попереднього розрахунку суми витрат на правничу допомогу (а.с. 2, 5-8), встановлено, що сума витрат понесених позивачем на правничу допомогу складає 2500,00 гривень.

Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: 1111,00 гривень (2400,00 гривень (2000,00 моральної шкоди + 400,00 гривень, які відповідач добровільно відшкодував позивачеві під час розгляду справи) х 2500,00 гривень (витрат на надання правничої допомоги, щодо стягнення яких позивачем ставилися вимоги) : 5400,00 гривень (загальна сума позовних вимог щодо стягнення шкоди) = 1111,00 гривень).

Суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року (з наступними змінами) щодо встановлення мінімального розміру судового збору за подання до суду позовних заяв з вимогами майнового характеру, а також положень закону про звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позовних заяв з вимогами про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) 2000,00 гривень моральної шкоди завданої злочином та 1111,00 гривень витрат на правничу допомогу.

В решті вимог позивача ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 27 серпня 2019 року.