Справа № 299/3797/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.

з участю секретаря судового засідання: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2019 року, ухваленого суддею Левко Т.Ю., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов обґрунтовує тим, що 02.06.2001 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 51. За час шлюбу у них народилася одна дитина дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. Тривалий час між ними припинені шлюбно-сімейні відносини, вони проживають в різних кімнатах квартири, спільне господарство не ведуть. Примирення і подальше відновлення спільного життя з відповідачем позивач не вбачає можливим. З огляду на викладене, позивач просив розірвати шлюб з відповідачем.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2019 року позов ОСОБА_3 задоволено. Розірвано шлюб, укладений 02 червня 2001 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 51.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції задовольняючи позов за відсутності будь яких доказів невірно встановив, що сторони не підтримують подружні стосунки, оскільки з моменту реєстрації шлюбу та до недавнього часу сторони намагалися знайти вихід із ситуації та зберегти сім`ю.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Зокрема, зазначає про те, що подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, оскільки тривалий час вони з відповідачем проживають окремо, на даний час він проживає з іншою жінкою, від якої у нього народилась дитина 2019 року народження.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інтенції виходив з його обґрунтованості.

З такими висновками погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Статтею 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 3,5 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 36, 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до ч.1 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Матеріалами встановлено, що 02.06.2001 року між сторонами по справі укладено шлюб, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 51.

Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть.

В даному випадку, позивачем висловлено свою позицію, що подальше збереження шлюбу є неможливим, буде суперечити його інтересам.

При цьому, слід зауважити про те, що СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд першої інстанції врахував дані обставини та норми закону та дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують, а тому не можуть бути взяті до уваги.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

За таких обставин апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374,375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 08 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 12 липня 2019 року.

Головуючий :

Судді: