Житомирський апеляційний суд
Справа №285/2322/18 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 53 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Борисюка Р.М.

Галацевич О.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №285/2322/18

за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Церсаніт Інвест» про визнання договору недійсним

за апеляційною скаргою ТОВ «Церсаніт Інвест»

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Коцюби О.М. м.Новоград-Волинський,

встановив:

У липні 2018 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом в інтересах ОСОБА_2, просив визнати недійсною угоду про добровільне відшкодування шкоди під час виконання трудових обов'язків, укладену між ОСОБА_2 та ТОВ «Церсаніт Інвест» 05 січня 2018 року. В обґрунтування позову зазначила, що підстави для покладення на неї повної матеріальної відповідальності відсутні, угода укладена під впливом насильства з боку відповідача.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2018 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Церсаніт Інвест» просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що у 2016 році позивачка працювала тільки два місяці за цивільно-правовою угодою і, у трудових відносинах з товариством не перебувала. Висновки суду про наявність психологічного тиску є припущенням.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 05 січня 2018 року між ТОВ «Церсаніт Інвест» та ОСОБА_2 укладена угода №0501/2017, предметом якої є добровільне покриття останньою матеріальної шкоди (внаслідок заволодіння паливно-мастильними матеріалами, які поставляло МПФ «Сігма-С» згідно договору №1 від 04 січня 2016 року) в розмірі 2681688грн., заподіяної під час виконання трудових обов'язків. З індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) вбачається, що ОСОБА_2 у квітні та травні 2016року ТОВ «Церсаніт Інвест» нараховувало заробітну плату.

За змістом параграфу 2 розділу IV глави 15 ЦК України недійсними можуть бути визнані цивільно-правові правочини. Відповідно до ст.4 КЗпП України законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Підстави та умови матеріальної відповідальності працівників визначені у главі IX КЗпП України.

Положення ЦК України щодо умов дійсності правочину та правових наслідків недійсності правочину не підлягають застосуванню для регулювання суспільних відносин, які виникають у зв'язку з укладенням трудового договору.

Угода про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної при виконанні трудових обов'язків, є юридично незначущою, оскільки не створює жодних правових наслідків.

Висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позову не відповідає обставинам справи і суперечить нормам матеріального права. Рішення належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ТОВ «Церсаніт Інвест» задовольнити. Скасуватирішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2018 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Церсаніт Інвест» судовий збір в розмірі 1057 грн.20коп.

Постанованабирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: