Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6469/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2019 Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

секретаря судового засідання Євтушенко М.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини

та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини,

за участі органів опіки та піклування Черкаської міської ради та Білоцерківської міської ради

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.08.2018 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу зареєстрованого 17.07.2010 року та визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги обґрунтував тим, що стосунки між ними з відповідачкою погіршились, в результаті чого ОСОБА_4, забравши дитину, переїхала до своїх батьків в село Ведмедівка Миронівського району Київської області. На даний час місце проживання відповідачки йому невідоме. Вони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, а тому є всі підстави для розірвання шлюбу з відповідачкою.

Ситуація, яка склалась між ним та відповідачкою, негативно впливає на їхню дитину. Відповідачка переконує дочку, що саме з вини позивача вони не проживають разом. Дитина неодноразово йому розповідала, що мати до неї ставиться агресивно і постійно ображає. Останнім часом відповідачка забороняє йому бачитись з дитиною та постійно погрожує, що він її більше не побачить, а їхня донька житиме в селі з її батьками.

Відповідачка безробітна, власного житла не має, а тому не може забезпечити гідні умови для життя та розвитку дитини. В той же час він має більш сприятливі умови та приділяє більше часу виховання доньки.

Просив розірвати шлюб із ОСОБА_4 та визначити місце проживання ОСОБА_5 з ним.

Ухвалою суду від 10.08.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та визначено позивачу строк для усунення недоліків.

Після виконання ухвали суду від 10.08.2018 року, провадження в справі було відкрито 04.09.2018 та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

26.09.2018 року ОСОБА_6, як представник ОСОБА_4, звернувсь до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, вказавши, що після фактичного припинення шлюбних відносин дитина проживає постійно з ОСОБА_4, яка і займається вихованням дитини.

ОСОБА_4 працює в магазині FDS Гардини у м. Біла Церква на посаді адміністратора-консультанта, розмір її заробітку складає 4000 грн. на місяць. Крім того, їй постійно допомагають батьки по 4000 грн. щомісячно, а також забезпечують частково продуктами харчування. При цьому за адресою АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_4, створені усі належні та необхідні умови для проживання малолітньої дитини.

Вважав, що відсутні будь-які виняткові обставини, які б давали підстави для висновку, що малолітня дитина може бути розлучена з матірю. ОСОБА_4 має постійну роботу, піклується про стан здоровя дитини, ї фізичний та духовний розвиток, забезпечує її харчуванням, одягом, дитина навчається в 2-Б класі Білоцерківської загальноосвітньої школи №6, а тому для повного та гармонійного розвитку дитини найкраще місце для її проживання разом з матірю ОСОБА_4.

10.10.2018 судом прийнято до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини та обєднано в одне провадження із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

22.10.2018 ОСОБА_6, як представник ОСОБА_4, доповнив зустрічний позов вимогами про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини в розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) і (або) в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно починаючи з дня звернення до суду з даною заявою і до повноліття дитини. Додатково зазначив, що після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач неодноразово погрожував ОСОБА_4 фізичною розправою, про що подана відповідна заява у відділ поліції м. Біла Церква.

Ухвалою суду від 12.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 18.01.2019 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог про розірвання шлюбу та закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги щодо визначення місця проживання дитини із батьком. Заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 та просив відмовити в їх задоволенні. Додатково пояснив, що ОСОБА_4 не дає йому спілкуватись з дитиною та чинить в цьому перешкоди. В даний час вона проживає із невідомим чоловіком, а доньку змушує називати цього чоловіка батьком. Він має у власності частину квартири де у дитини є окрема кімната. Стан його здоровя задовільний, він офіційно працює та отримує заробітну плату в середньому 6000 грн. на місяць. Аліменти нікому не сплачує, проте має батька інваліда. Батько отримує пенсію в розмірі 2000 грн., а тому він потребує допомоги. Заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, оскільки вважав, що дитина має жити разом з ним, а не з ОСОБА_4.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 підтримав позов та просив визначити місце проживання ОСОБА_5 разом з її батьком. Заперечував проти зустрічного позову та просив повністю відмовити в вимогах ОСОБА_4. Додатково пояснив, що мати вивезла дитину в невідомому напрямку і ОСОБА_1 з цього приводу звертався до поліції. ОСОБА_4 не дозволяє батьку бачити свою дочку. При цьому ОСОБА_4 не має власного житла і винаймає квартиру в м. Біла Церква. Дитина бажає проживати разом з батьком та відвідувати школу в м. Черкаси. Розлука з батьком та друзями, а також переїзд на постійне місце проживання до м. Біла Церква негативно впливає на психоемоційний стан дитини. Відомості про місце роботи ОСОБА_4 не відповідають дійсності, оскільки вона вказує, що працює в FDS Гардини в м. Біла Церква на посаді адміністратор-консультант. Однак в характеристиці з місця роботи вказано, що вона є стажером даної компанії. Крім того відомості про реєстрацію даної компанії відсутні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Підпис та печатка на характеристиці наданій ОСОБА_4 виконані від імені різних осіб. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 07.09.2018 видно, що для дитини створено належні умови для проживання, проте є відомості, що в даній квартирі ОСОБА_4 та її дочка проживають зі згоди власника, отже ОСОБА_4 власного житла не має. Також вказував, що наявність у ОСОБА_4 співмешканця, незважаючи на факт дійсності шлюбу, може сформувати у дитини неправильне уявлення про сімейне життя і як наслідок, формування у дитини неправильного прикладу поведінки матері. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні зустрічного позову та визначити місце проживання дитини разом з батьком.

Представник ОСОБА_4, - адвокат ОСОБА_3, - заперечувала проти задоволення вимог ОСОБА_1 та просила задоволити зустрічні вимоги ОСОБА_4, визначити місце проживання дитини разом з матірю і стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини доходу відповідача щомісячно.

У відзиві на первісний позов представник ОСОБА_4, - ОСОБА_6, посилався на те, що шлюб між сторонами розпався, оскільки в подружнє життя сторін втручалась мати позивача. Крім того ОСОБА_1 постійно тиснув на ОСОБА_4, ображав, з його боку була агресія. Про припинення шлюбу завів розмову саме ОСОБА_1, а після припинення спільного проживання погрожував ОСОБА_4 фізичною розправою. Щодо визначення місця проживання дитини, то посилався на те, що ОСОБА_4 має офіційну роботу та стабільний заробіток, крім того їй допомагають батьки.

Суд заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3, допитавши свідка, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про народження серії І-СР № 128855 (а.с. 5), 22 квітня 2011 року в місті Черкаси народилася ОСОБА_5, батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.01.2019 року у справі №711/5718/18 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладений 17.07.2010 року (а.с. 142).

Щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5.

Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктом першим статті 3 Конвенції ООН про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини (стаття 9 Конвенції ООН про права дитини).

Згідно до ст. 141 СК України, - мати та батько мають рівні права та обов'язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, - здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно до ч. 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», - кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

За змістом ч. 1 ст. 160 СК України, - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно до ч. 1 ст. 161 СК України, - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України, - при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обовязковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до Висновку № 666 від 16.10.2018 року Виконавчого комітету Черкаської міської ради, - орган опіки та піклування беручи до те, що батько ОСОБА_1 створив належні умови для проживання дитини, позитивно характеризується, виходячи з балансу інтересів батька та дитини вважав за можливе проживання малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, у батька ОСОБА_1 (а.с. 62-63).

Відповідно до Висновку №693 від 15.11.2018 Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради, - орган опіки та піклування керуючись інтересами малолітньої дитини вважав доцільним визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з її матірю ОСОБА_4 (а.с. 104, 105).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що ОСОБА_1 має належні умови для проживання дочки ОСОБА_11, що він добрий та турботливий батько, неодноразово намагався звязатися з ОСОБА_4 та поспілкуватись з дочкою, але нічого не виходило. Крім того свідок ОСОБА_8 зазначила, що ОСОБА_4 змушує дитину називати батьком чужу людину, а дитина часто залишається сама.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 пояснили, що більше часу з дочкою проводила ОСОБА_4. Дитина ставиться до обох батьків однаково. В даний час ОСОБА_4 з дочкою проживає в м. Біла Церква і в них все добре, дитина має все необхідне. Крім того свідок ОСОБА_17 зазначила, що ОСОБА_4 проживає з дочкою в орендованій квартирі, поряд зі школою, яку відвідує дитина. Вона особисто спілкувалась з дитиною на осінніх канікулах 2018 року, то дитина їй сказала, що в неї все добре.

ОСОБА_1 із 22.09.2016 працює у ТОВ «КБ Технофільтр» на посаді майстра цеху з окладом 6000 гривень та позитивно характеризується за місцем роботи, що підтверджується відповідною довідкою та характеристикою з місця роботи (а.с. 135-136).

Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 07.09.2018 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей Білоцерківської міської ради (а.с. 49) за адресою АДРЕСА_2 створені належні умови для проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_5 навчається в 2-В класі Білоцерківської загальноосвітньої школи №6, що підтверджено довідкою начального закладу (а.с. 50).

При складанні Висновку органу опіки та піклування Білоцерківської міської ради (а.с. 96-97) встановлено, що ОСОБА_4 на посаді адміністратора-консультанта ФОП ОСОБА_18 та позитивно характеризується по роботі.

Таким чином судом встановлено, що і батьком і матірю неповнолітньої ОСОБА_5 створено належні умови для гармонійного та всебічного розвитку дитини, обоє батьків мають самостійний дохід, позитивно характеризуються, не є алкоголіками чи наркоманами.

Разом із тим, з урахуванням віку дитини (7 років), в якому дитина ще занадто привязана до матері та залежить від неї; способу життя, який склався у дитини в м. Біла Церква; висновку психолога від 26.09.2018 (а.с. 80) про потребу дитини у спокої, - суд вважає, що на даний час в найкращих інтересах дитини буде визначити місце її проживання із матірю.

Із наведених підстав суд не погоджується із Висновком органу опіки та піклування Черкаської міської ради №666 від 16.10.2018 про визначення місця проживання дитини із батьком. Крім того суд враховує, що вказаний Висновок надано без спілкування із дитиною та її матірю.

В той же час ОСОБА_1 не позбавлений права брати участь у вихованні дитини, а у разі наявності між батьками спору щодо участі батька у вихованні дитини такий спір може бути вирішений за його заявою органом опіки та піклування або судом (ст. 158, 159 СК України).

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

ОСОБА_1, як батько, зобовязаний утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, ОСОБА_4 має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на його утриманні перебуває батько ОСОБА_19, який є інвалідом другої групи (а.с. 137), не приймаються судом, як підстава для зменшення розміру аліментів.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_19 є пенсіонером та отримує відповідну пенсію, крім того має крім ОСОБА_1 ще одного повнолітнього сина.

З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_11 розмірі ј (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2018 (дата заявлення вимог про стягнення аліментів) і до 22.04.2029, тобто до повноліття дитини.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

При зверненні до суду ОСОБА_4 сплачено судовий збір в сумі 704,80 гривень (а.с. 128).

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, то із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 гривень пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 51 Конституції України, ст. 3, 9 Конвенції ООН про права дитини, ст. 19, 141, 155, 160, 161, 180, 181, 182 СК України, ст. 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_4 за зустрічним позовом про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матірю ОСОБА_5 (прізвище до реєстрації шлюбу Дмитренко) ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (прізвище до реєстрації шлюбу Дмитренко) ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, адреса фактичного місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8) аліменти на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2018 і до 22.04.2029, тобто до повноліття ОСОБА_5.

Рішення суду в межах суми стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1 (прізвище до реєстрації шлюбу Дмитренко) ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2, адреса зареєстрованого місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_7, адреса фактичного місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкас протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_21