Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/904/18

Провадження №2/377/37/19

17 січня 2019 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М.,

позивача ОСОБА_1.

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

УСТАНОВИВ:

12 грудня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 180-184, 192 СК України, просить зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Славутицького міського суду Київської області від 25 серпня 2016 року по справі № 377/457/16-ц та призначити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний 31 серпня 2016 року. Під час шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розлучення залишилася проживати з відповідачем. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 25 серпня 2016 року з позивача на користь відповідача на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку щомісяця. Після ухвалення вказаного рішення матеріальне становище позивача змінилося. Позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, яка перебуває на диспансерному обліку в жіночій консультації ДЗ «СМСЧ № 5» МОЗ України в звязку з вагітністю. Тому витрати позивача збільшилися. Крім того, позивач несе витрати на навчання ОСОБА_5 та на оплату житлово-комунальних послуг за місцем своєї реєстрації. Таким чином, у позивача змінився сімейний стан та погіршився матеріальний стан, а у відповідача сімейний стан не змінився. Враховуючи викладене, він має можливість сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця.

Ухвалою від 21 грудня 2018 року після виконання вимог, передбачених ч.6 ст.187 ЦПК України, відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

17 січня 2018 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Відзив обґрунтований тим, що позивачем не доведена жодна з підстав, передбачених законом для зменшення розміру аліментів, крім зміни у нього сімейного стану внаслідок укладення нового шлюбу, що ніяким чином не вплинуло на погіршення його майнового стану. Довідка з ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» засвідчує лише те, що наразі його дружина є вагітною, але дана обставина ніяким чином не може вплинути на його матеріальне становище, беручи до уваги той факт, що дружина позивача, будучи вагітною, навчалася на денному відділенні в іншому місті по грудень 2018 року. Стосовно її навчання в Національному університеті «Чернігівський колегіум» ім. Т.Г. Шевченка, то на час розгляду справи вона вже не є студенткою вказаного навчального закладу, що підтверджується довідкою університету № 121/хб від 07.11.2018 року та договором про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною (юридичною) особою від 16.08.2017 року. Крім того, враховуючи вік дружини позивача, законодавством визначено обовязок, в тому числі і батьків, надавати матеріальну допомогу своїм повнолітнім дітям, які продовжують навчання та потребують такої допомоги. Також, дружина позивача після народження дитини буде отримувати відповідну державну допомогу, а після спливу певного періоду часу, вона, як особа працездатного віку, повинна працювати та дбати про матеріальне становище забезпечення їхньої сімї, як то передбачено п. 4 ст. 55 СК України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Крім того, суду пояснив, що стан здоровя з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів у нього не змінився. Проте, змінився в нього сімейний стан, оскільки він одружився на ОСОБА_5, яка на даний час не працює, оскільки в грудні 2018 року закінчила університет, і є вагітною, тому знаходиться на його повному утриманні. В звязку з чим в нього погіршився матеріальний стан. На даний час він проживає з батьками в їх квартирі, а відповідач разом з їх спільною дитиною проживає в його трьохкімнтаній квартирі, яка належить йому на праві спільної сумісної власності, в звязку з чим він вирішує питання щодо продажу цієї квартири та придбання окремої одно чи двох кімнатної квартири для дочки.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що на момент винесення рішення суду про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання їх спільної дочки позивач вважав, що буде здатний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів. Проте, на даний час у позивача змінився сімейний стан, він одружився з ОСОБА_5, яка станом на 14.11.2018 року перебуває на диспансерному обліку в жіночій консультації ДЗ СМСЧ № 5 МОЗ України з діагнозом: вагітність 24 тижні. Враховуючи викладене, відповідно до ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Таким чином, відповідач зобовязаний утримувати свою дружину під час вагітності, що в свою чергу свідчить про зміну матеріального становища позивача. Крім того, на даний час аліменти з позивача на утримання дочки стягуються в розмірі, приблизно 5478 гривень щомісячно, що перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Отже, в звязку з зміною у позивача сімейного та матеріального стану він був вимушений звернутися з даним позовом до суду.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що хоч вона з дитиною проживає в квартирі, що належить позивачеві, однак за всі житлово-комунальні послуги сплачує вона. Середня сума витрат по оплаті за житлово-комунальні послуги складає приблизно 4000 гривень на місяць. Матеріальний стан позивача не погіршився. Вважає, що посилання позивача на те, що він несе витрати по сплаті за навчання дружини є безпідставними, оскільки, враховуючи її вік, відповідно до чинного законодавства зобовязані також утримувати її батьки. Крім того, на час розгляду справи в суді, дружина позивача закінчила навчання. Всі витрати, повязані з навчанням їх спільної дочки ОСОБА_6 несе особисто вона, позивач, крім сплати аліментів, добровільно не допомагає. Їх спільна дочка ОСОБА_6 навчається в 4 класі ЗОШ № 3, стан її здоровя задовільний. За харчування дитини в школі вона щомісячно сплачувала по 180 гривень. ОСОБА_7 навчається ще в Дитячій школі мистецтв в гуртку малювання, за що вона сплачує по 120 гривень в місяць. До цих витрат додаються ще суми на придбання необхідних для неї навчальних посібників та інших учбових матеріалів. Дочка також відвідує заняття з англійської мови, вартість яких становить 720 гривень щомісячно. Вартість занять фітнесом на пілоні, які відвідує ОСОБА_7, становить 420 гривень щомісячно. Крім витрат, повязаних з утриманням дитини, вона також несе витрати по оплаті за комунальні послуги в сумі 4000 гривень на місяць. З моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання їх спільної дочки стан здоровя, сімейний та матеріальний стан в неї не змінилися.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали справи № 377/457/16-ц, П № 2/377/243/16, № 377/474/16-ц, П № 2/377/247/16, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено з матеріалів справ № 377/457/16-ц, П № 2/377/243/16, № 377/474/16-ц, П № 2/377/247/16, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 27 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, який було розірвано згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 31 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 12 вересня 2016 року.

Під час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_4, 18 червня 2009 року, батьком якої є позивач, а матірю відповідач, що підтверджено свідоцтвом про її народження.

Згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 05 вересня 2016 року, з ОСОБА_1 на користь відповідача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу щомісяця, починаючи з 1 липня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття ( справа № 377/457/16-ц, П № 2/377/243/16).

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходу щомісяця у зазначеній справі, суд врахував матеріальне становище ОСОБА_1, наявність у нього постійного місця роботи та його позицію, відповідно до якої він погодився з позовними вимогами.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789Х11 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України та приписів пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно копії паспорта громадянина України серії СК № 735610, виданого на імя ОСОБА_1, останній зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, співвласником якої він є відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.02.1998 року (а. с. 6-7, 9-11).

Як встановлено судом, після ухвалення рішення про стягнення аліментів, згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 31 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 12 вересня 2016 року, було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. 01 квітня 2017 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1, позивачем у справі, та ОСОБА_8, про що був складений відповідний актовий запис № 31. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку ОСОБА_1, дружині ОСОБА_1, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5).

Зазначену обставину суд оцінює як зміну сімейного стану платника аліментів, чого не заперечувала у судовому засіданні і відповідач.

Аналізуючи доводи позивача та його представника про погіршення матеріального стану позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до довідки № 591 від 06.11.2018 року ОСОБА_1 працює на Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильська АЕС» на посаді інженера з експлуатації устаткування атомної електростанції 1 категорії. Загальна сума доходу за період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року складає 130216,13 гривень (а. с. 12).

Згідно з довідкою № 121/ХБ від 07.11.2018 року та договору про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою від 16.08.2017 року, ОСОБА_5 є студентом ІІ курсу магістратури природничо-математичного факультету денної форми навчання Національного університету «Чернігівський колегіум» імені ОСОБА_9 IV рівня акредитації. Термін навчання з 01.09.2017 року по 31.12.2018 року. На платній основі (а. с. 6, 13 ).

За змістом довідки № 243 від 14.11.2018 року ОСОБА_5 знаходиться на диспансерному обліку в жіночій консультації ДЗ «СМСЧ № 5» МОЗ України з діагнозом: вагітність 24 тижні (а. с. 6).

Наданими до суду квитанціями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтверджено оплату позивачем житлово-комунальних послуг та оплати навчання ОСОБА_5 ( а.с. 14-16).

Як пояснив в судовому засіданні позивач, його заробітна плата після ухвалення рішення судом про стягнення аліментів суттєво не змінилася, оскільки він працює на тому підприємстві, що і на час розгляду справи про стягнення аліментів. Його дружина ОСОБА_5 закінчила навчання у Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені ОСОБА_9, тому на даний час він не несе витрати по оплаті її навчання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що матеріальний стан позивача не погіршився, оскільки ним не надано відповідних доказів на погіршення матеріального стану, а наявність на утриманні позивача вагітної дружини не є фактом погіршення матеріального становища позивача. Витрати позивача на оплату житлово-комунальних послуг за місцем його реєстрації не мають значення для оцінки його матеріального становища при визначенні розміру аліментів на дитину. Надані позивачем квитанції по оплаті за навчання, платником яких є ОСОБА_5, не мають істотного значення на момент розгляду справи в суді та ніяким чином не впливають на матеріальне становище позивача.

Як вбачається з пояснень позивача, стан його здоровя не змінився.

Довідками з управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 11.01.2019 року підтверджено місце реєстрації відповідача та дочки ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 34-35).

Відповідно до довідки про доходи № 1 від 10.01.2019 року, ОСОБА_3, відповідач у справі, працює на Державному підприємстві «УЗФО Чорнобильської АЕС» на посаді оператора заправних станцій 5 розряду. Загальна сума доходу за період з липня 2018 року по грудень 2018 року становить 80682,99 гривень (а. с. 36).

В судовому засіданні відповідач пояснила, що її матеріальний стан не змінився, оскільки як на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, так і на час розгляду справи в суді вона працює на Державному підприємстві «УЗФО Чорнобильської АЕС». Стан її здоровя також не змінився. Після ухвалення рішення про стягнення аліментів, згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 31 серпня 2016 року між нею та позивачем було розірвано шлюб, і з того часу сімейний стан в неї також не змінився.

Обґрунтовуючи заперечення проти позовних вимог, відповідач послалася на те, що дочка ОСОБА_6 навчається в Дитячій школі мистецтв в гуртку малювання, за що вона сплачує по 120 гривень в місяць. До цих витрат додаються ще суми на придбання необхідних для неї навчальних посібників та інших учбових матеріалів. Дочка також відвідує заняття з англійської мови, вартість яких становить 720 гривень щомісячно. Вартість занять фітнесом на пілоні, які відвідує ОСОБА_4, становить 420 гривень щомісячно.

З довідки від 11.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_4 відвідує заняття з англійської мови у викладача ОСОБА_10 Загальна вартість занять за період з липня 2018 року по грудень 2018 року складає 4320 гривень (а. с. 37).

Слід зазначити, що участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей, регулюється ст.185 СК України, і в разі спору щодо розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, визначається за рішенням суду.

Витрати відповідача на оплату житлово-комунальних послуг за місцем її проживання не мають значення для оцінки її матеріального становища при визначенні розміру аліментів на дитину

Виходячи з викладеного, суд вважає встановленим зміну сімейного стану платника аліментів, яка є підставою, передбаченою ч.1 ст.192 СК України, для пропорційного зменшення за його позовом розміру аліментів, які стягуються на користь відповідача на утримання дитини до однієї четвертої частки доходу щомісяця, що, виходячи з доходу позивача, буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При цьому суд не погоджується з доводами відповідача про те, що зміна сімейного стану позивача без погіршення його матеріального стану не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки відповідно до ч.1 ст.192 СК України зміна сімейного стану платника аліментів або одержувача аліментів є самостійною підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду.

За правилами ст. 141 ЦПК України, ст. ст. 1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого звільнений позивач на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 серпня 2016 року, з 1/3 частки всіх видів його доходів щомісяця до 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист № 377/457/16-ц, П № 2/377/243/16 відкликати.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір на користь держави в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення виготовлено 22 січня 2019 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька