Постанова

Іменем України

02 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 199/7069/15-ц

провадження № 61-23927св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року у складі судді Посунся Н. Є.,

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення на АДРЕСА_1 у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 13 серпня 2007 року № 0301/0808/98-159 у розмірі 15 605 538 грн 39 коп. шляхом визнання за товариством права власності на це нерухоме майно.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Короткий зміст ухвал апеляційного суду

У грудні 2016 року представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.

Оскарженою ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року.

Суд зробив висновок про те, що невиконання вимог щодо надання обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно частини третьої статті 297 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України; в редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали).

Короткий зміст касаційної скарги

У квітні 2017 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій він, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржену ухвалу, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2017 року ОСОБА_1 поновлено строк на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

Справу № 199/7069/15-ц передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Заявник вважає відмову у відкритті апеляційного провадження необґрунтованою.

Пояснює це тим, що апеляційний суд усупереч вимогам процесуального права не направив копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особі, яка її подала, а саме: його представнику ОСОБА_3 за адресою для листування: квартира АДРЕСА_2 .

З урахуванням того, що його представник не отримав копію ухвали апеляційного суду від 19 грудня 2016 року, оскаржена ухвала є незаконною.

Обставини справи

18 грудня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська відкрив провадження у даній справі та призначив судовий розгляд.

01 грудня 2016 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2015 року, яку ухвалою апеляційного суду від 19 грудня 2016 року залишено без руху та визначено строк для подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

06 січня 2017 року представник ОСОБА_1 отримав копію вищевказаної ухвали, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштової кореспонденції.

У зв`язку з невиконанням вимог ухвали від 19 грудня 2016 року апеляційний суд на підставі частини третьої статті 297 ЦПК України (в редакції, чинній на момент постановлення оскарженої ухвали) відмовив ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

За змістом частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права

Статтею 294 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) визначені положення щодо строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали (частина друга статті 294 ЦПК України в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги).

Відповідно до частини третьої статті 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заявник на вимогу суду не надав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.

Колегія погоджується з таким висновком і відхиляє доводи касаційної скарги про те, що особа, яка подала апеляційну скаргу, а саме представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , не отримував копії ухвали про залишення скарги без руху.

Копія ухвали апеляційного суду від 19 грудня 2016 року про залишення апеляційної скарги без руху направлялася ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , а також представнику ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 .

06 січня 2017 року представник ОСОБА_3 отримав копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, проте вимоги апеляційного суду не виконав.

Інші аргументи касаційної скарги на законність та обґрунтованість оскарженого рішення не впливають, висновків апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. І. Журавель Н. О. Антоненко М. М. Русинчук