Справа № 296/1604/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"30" липня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Четвертухи О.О.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду міста Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи Органу опіки та піклування Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношеню до своєї дочки, не приймає належної участі у вихованні та утриманні дитини, яка проживає разом з нею і постійно потребує догляду та матеріальних витрат тощо.

Ухвало судді від 5 березня 2019 року було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Сторони у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відстутності та позивача.

Відповідач заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує позов повністю і просить його задовльнити.

За викладених обставин та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і згідно ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

В частинах 1, 6 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім`я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.11).

Батько неповнолітньої ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Тривалий час не спілкуються з нею, не приймає належної участі у її вихованні та утриманні, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавляться життям дитини. Отже, фактично втратив родинний зв`язок із своєю дочкою, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по її вихованню і без поважних причин не виявляє щодо неї батьківського піклування, що підтвердилось у судовому засіданні показами свідка ОСОБА_5 та наданими позивачем письмовими доказами, зокрема копією листа-повідомлення Служби у справах дітей Житомирської міської ради за №65/2 від 05.02.2015 (а.с.13), копією заяви відповідача від 13.05.2015 (а.с.15), копією Характеристики ОСОБА_6 (а.с.23).

Враховуючи викладене, суд вважає, що наведені обставини підтверджують свідоме ухилення (самоусунення) відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, який без поважних причин не виявляє щодо своєї дитини батьківського піклування.

Згідно висновку органу опіки і піклування за №672 від 03.07.2019, що затверджений рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради за №672 від 03.07.2019, виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.33).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного житті, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Аналізуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини ухиляється, нехтує батьківськими правами та не піклується про дочку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.164, 165 СК України та ст.ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 259, 262-265, 268, 273, 352, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Житомирському апеляційному суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О. П. Сингаївський