606/1485/18
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
22 січня 2019 року м. Теребовля
Теребовлянський районний суд в складі:
головуючого Малярчука В.В.
при секретарі Зіньковській Н.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Тернопільської області, Державного казначейства України про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органу досудового розслідування,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Прокуратури Тернопільської області, Державного казначейства України про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органу досудового розслідування, у якому просить Стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку в користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 294117 грн. моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства в особі прокуратури Тернопільської області, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовільнити.
Представник прокуратури Тернопільської області прокурор Теребовлянської місцевої прокуратури заперечив проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні, крім того прокуратурою Тернопільської області до суду надіслано відзив, у якому просить у задоволенні позовних вимог про відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди відмовити, оскільки в позові та доданих до нього матеріалах позивачем не доведено факту спричинення йому моральної шкоди, оскільки не наведено та не додано на підтвердження цього жодного доказу. Крім того, ОСОБА_1 не доведено, що негативні явища у його житті (моральна шкода) настали саме внаслідок його кримінального переслідування, а не залежали від інших факторів. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував наявність причинно-наслідкового звязку між порушенням щодо нього кримінальної справи та погіршенням стану здоровя, проблемах в працевлаштуванні та ін. Також варто звернуто увагу, що після повернення судом кримінальної справи №1681232 прокурору для проведення додаткового розслідування, ОСОБА_1 підозра не повідомлялася, запобіжні заходи стосовно нього не обиралися, обмеження прав він не зазнавав.
Представник відповідача Державного казначейства Українив судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки, однак подав до суду відзив, у якому просить відмовити в позові, оскільки позивач не надав доказів та підтверджень наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями відповідачів та вини останніх в її заподіянні.
Суд, дослідивши та оцінивши докази, що є у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено наступне:
Позивача ОСОБА_1 10 жовтня 2007 року згідно наказу УМВС України в Тернопільській області призначено на посаду старшого державтоінспектора відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Теребовлянського району УДАІ УМВС України в Тернопільській області.
28 липня 2009 року постановою заступника прокурора Тернопільської області порушено кримінальну справу № 1681232 за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Теребовлянського В ДАІ УМВС України в Тернопільській області, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України.
10 серпня 2009 року висновком службового розслідування щодо інформації з приводу можливих порушень та зловживань службовим становищем службовими особами відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Теребовлянського району та автомобільно-технічної інспекції УДАІ УМВС України в Тернопільській області, дану інформацію визнано такою, що не знайшла свого підтвердження.
Постановою начальника слідчого відділу Прокуратури Тернопільської області про притягнення як обвинуваченого від 17 листопада 2009 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, притягнуто як обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України, про що йому оголошено.
Постановою начальника слідчого відділу Прокуратури Тернопільської області від 13 квітня 2010 року порушено кримінальну справу стосовно старшого державтоінспектора відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Теребовлянського району та автомобільно-технічної інспекції УДАІ в Тернопільській області ОСОБА_1 за ознаками вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 364 КК України.
Згідно з витягу наказу від 01 червня 2010 року старшого державтоінспектора відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Теребовлянського району та автомобільно-технічної інспекції УДАІ в Тернопільській області ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил за п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (наказ від 24 травня 2010 року № 258).
28вересня 2010 року вказана кримінальна справа прокуратурою Тернопільської області була скерована до Теребовлянського районного суду Тернопільської області.
Постановою Теребовлянського районного суду від 22 червня 2011 року кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ОСОБА_1 у скоєні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 364 КК України та ОСОБА_4 у скоєні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 364 КК України направлено прокурору Тернопільської області для проведення додаткового розслідування, у звязку з наявністю істотної неповноти та неправильності досудового слідства, наявністю підстав для притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб та істотних порушень кримінально-процесуального закону, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні. Обраний підсудному ОСОБА_3 та ОСОБА_1 запобіжний захід підписку про невиїзд з постійного місця проживання, залишено без змін.
Постановою Бучацького районного суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ОСОБА_1 у скоєні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 364 КК України, направлено прокурору Тернопільської області для проведення додаткового розслідування. Обраний підсудному ОСОБА_3 та ОСОБА_1 запобіжний захід підписку про невиїзд з постійного місця проживання, залишено без змін.
Постановою Монастириського районного суду від 07 травня 2017 року кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ОСОБА_1 у скоєні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України, направлено прокурору Тернопільської області для проведення додаткового розслідування. Обраний підсудному ОСОБА_3та ОСОБА_1 запобіжний захід підписку про невиїзд з постійного місця проживання, залишено без змін.
Згідно витягу з наказу Управління МВС України в Тернопільській області від 29 грудня 2015 року за №336 о/с ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого державто- інспектора відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Теребовлянського району та автомобільно-технічної інспекції ( підпорядкованого УДАІ) МГБ, підпорядкованої УМВС з 01 червня 2010 року.
Відповідно до витягу з наказу Управління МВС України в Тернопільській області від 29 грудня 2015 року за №337 о/с, через скорочення штатів, ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних сил з посади старшого державтоінспектора відділення ДАІ з обслуговування адміністративної території Теребовлянського району та автомобільно-технічної інспекції (підпорядкованого УДАІ ) МГБ, підпорядкованої УМВС з 06 листопада 2015 року.
Відповідно до п.1 ст. 1 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.
Відповідно до п. 1-1, 2 ст. 2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; Частину першу статті 2 доповнено пунктом 1-1 згідно із Законом; закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.
Відповідно до п. 5 ст. 3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються) моральна шкода.
Відповідно до ч. 5 ст. 4 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» Відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір відшкодованої шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.
25 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Прокуратури Тернопільської області із заявою, у якій просив винести постанову про відшкодування шкоди завданої йому незаконними діями органом досудового слідства - прокуратурою Тернопільської області та визначити розмір вказаної шкоди.
Однак, вказану заяву прокуратурою Тернопільської області не розглянуто.
Відповідно до ст.. 13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.
Так із із позовної заяви, вбачається що ОСОБА_1 при кожному із закриттів кримінального провадження, слідчим та прокурором не було розяснено порядок поновлення порушеного права та відшкодування завданої йому шкоди. ОСОБА_1 органом попереднього слідствам в особі прокуратури Тернопільської області, спричиненно шкоду, яка підлягає відшкодуванню згідно Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Спричинена ОСОБА_9 моральна шкода полягає в тому, що в результаті протиправних дій з сторони відповідача було порушено його нормальні життєві звязки. Він був позбавлений можливості у реалізації своїх намірів щодо карєрного росту, в нього погіршились відносини з оточуючими людьми, погіршився стан здоровя, в сімї почались непорозуміння, змінилось ставлення до нього з сторони близьких і друзів, тощо. Незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та предявленням обвинувачення у вчиненні корисливого злочину зганьбили його честь і гідність, завдано непоправної шкоди діловій репутації як працівника органів внутрішніх справ.
У зв'язку з переліченими обставинами, у ОСОБА_9 було порушено його нормальний, до цього звичний спосіб життя, що в подальшому викликало у нього депресивний стан.
Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до пункту 2 та 4 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів та у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Тому суд вважає, що із врахуванням душевних страждань, переживань та порушення звичного способу життя спричиненого органами досудового розслідування в особі прокуратури Тернопільської області позов ОСОБА_1 до Прокуратури Тернопільської області, Державного казначейства України про відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органу досудового розслідування слід задовольнити стягнувши з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку в користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 294117 грн. моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства в особі прокуратури Тернопільської області.
Керуючись 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.11, 16, 22, 23, 280, 1166, 1167, 1195 ЦК України, Пленум Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди ст. 1,2,3,4,12,13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»,
ВИРІШИВ:
Стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку в користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 294117 грн. моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства в особі прокуратури Тернопільської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Теребовлянський районний суд.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В.МАЛЯРЧУК