11.04.2019 227/609/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.,

при секретарі с/з ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Білозерської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (ЄУНСС № 227/609/19),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Аргументуючи позов зазначив, що він є онуком ОСОБА_3, яка є його бабусею по лінії його матері ОСОБА_4, яка померла ще в 2010 році. 27 липня 2017 року померла його бабуся ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, яку він бажав прийняти, у зв»язку з чим в січні 2019 року звернувся до нотаріуса з відповідною заявою, оскільки він є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення. Але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини він пропустив. Зазначив, що в установлений строк для прийняття спадщини він не звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори, оскільки на той час проходив виробничу практику на підприємстві, яке знаходиться в іншому місті, де він весь час і проживав. На підставі викладеного просив визнати причини пропущення строку для прийняття спадщини поважними та задовольнити його позов, визначивши йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 тривалістю в чотири місяці.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились. В матеріалах справи маються заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача, Білозерської міської ради Донецької області, будучі належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Від відповідача, від імені якого діє голова Білозерської міської ради ОСОБА_5, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Проти задоволення позову не заперечують.

За вищевказаних обставин, керуючись вимогами ст.223 ЦПК України, суд вважав можливим розглянути справу без участі не зявившився учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що позивачем є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2. Наведене підтверджується копією паспорта серія ВТ 127501, виданого Добропільським МВ ГУДМС України в Донецькій області 12.05.2015 року (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження на імя ОСОБА_2, виданого 13.07.2000 року Добропільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис №7 та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 10.01.2019 року вбачається його матірю ОСОБА_2 є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком ОСОБА_6 (а.с.7).

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією актового запису про шлюб № 88 від 22.06.1985 року, копією актового запису про народження № 136 від 11.05.1966 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 10.01.2019 року, встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 мала дівоче прізвище «Макеєва» і матірю останньої є ОСОБА_7.

З матеріалів справи, а саме з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису № 5 від 10.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_7, після одруження взяла прізвище чоловіка ОСОБА_8 і іменувалась «Карліною».

Виходячи з вищевказаного судом встановлено, що матеріалами справи підтверджуються родинні відносини між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тобто позивач є її онуком по лінії матері.

Копією свідоцтва про смерть (а.с.13) підтверджується, що ОСОБА_4 померла 09.11.2010 року.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, яке видано 08.08.2017 року виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, актовий запис №159 встановлено, що ОСОБА_3 померла 27.07.2017 року у віці 75 років (а.с.14).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з двокімнатної квартири в м.Білозерське по вул. Ватутіна, 1/33, земельної ділянки площею 0,06 га на території садового товариства «Шахтарочка» та грошового внеску на депозитному рахунку «Ощадбанку», на підтвердження права власності на вказане майно в матеріалах справи маються відповідні документи, а саме: свідоцтво про право власності на житло від 11.03.1994 року; акт на право приватної власності на землю; договір №175157004 на вклад «ГНУЧКИЙ» на імя ОСОБА_3 (а.с.8-10).

Згідно копії домової книги вбачається, що ОСОБА_3 була зареєстрована на момент смерті за адресою: м.Білозерське, вул.Ватутіна, 1/33. Зміст домової книги свідчить про те, що осіб, які були зареєстровані разом з ОСОБА_3 на момент її смерті, у вказаній квартирі, не було, що також підтверджується інформацією Білозерської міської ради № 02/02-3 від 03.01.2019 року, яка була надана на запист нотаріуса Білозерським міським головою.

Копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 8 від 10.01.2019 року підтверджується, що ОСОБА_8, який мешкав за адресою м.Білозерське вул..Ватутіна 1/33 помер 26.07.2005 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем, який виявив намір прийняти спадщину був її онук позивач у справі.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Місцем відкриття спадщини, відповідно до ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця.

Право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття.

Відповідно до ст..1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст..1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст..1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).

Відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 N 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій), заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 не має, докази зворотнього у справі відсутні.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_9 №233/02-14 від 14.03.2019 року вбачається, що нею відкрита спадкова справа №8/2019 до майна померлої ОСОБА_3, яка померла 27.07.2017 року, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54701933 від 10.01.2019 року.

Матеріалами наданими приватним нотаріусом ОСОБА_10 від 15.03.2019 року підтверджується, що ОСОБА_2 10.01.2019 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї бабусі ОСОБА_3, яка померла 27.07.2017 року.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №54701476, від 10.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 за життя заповіт не складала.

Згідно постанови № 22/02-31 від 14.01.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що ОСОБА_2 відмовлено в оформленні свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті його баби з боку матері ОСОБА_3, яка померла 27.07.2017 року , оскільки ним пропущений строк подання заяви про прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст.1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Як встановлено судом, у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі позивач не подав, оскільки проходив виробничу практику на підприємстві, яке знаходиться в іншому місті де позивач і мешкав весь час.

В ході судового засідання також було встановлено, що відповідач у справі Білозерська міська рада Донецької області проти задоволення позову не заперечує, тобто фактично позовні вимоги визнав.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За вказаних обставин, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог позивача, суд вважає вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 223, 258,263-265 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Білозерської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його бабусі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла 27 липня 2017 року, тривалістю чотири місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серія ВТ 127501, виданий Добропільським МВ ГУДМС України в Донецькій області 12 травня 2015 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який проживає та зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: Білозерська міська рада Добропільського району Донецької області, , юридична адреса: 85013, місто Білозерське міста Добропілля Донецької області, вул. Гірнича, 4.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя О.В. Здоровиця

11.04.2019