КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 756/12312/18
№ апеляційного провадження:22-ц/824/2172/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Диба О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

15 січня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - Семенюк Т.А.

Суддів - Кирилюк Г.М., Рейнарт І.М.,

при секретарі - Осінчук О.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання договору недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння та просив суд визнати договір купівлі-продажу №568/08/8045/2016 від 5липня 2016 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, недійсним, витребувати транспортний засіб марки «Cadillac SRX» легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_2 у ОСОБА_3 таповернути його у володіння позивача, скасувати реєстрацію транспортного засобу марки «Cadillac SRX 2011 року випуску, легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_5, скасувати реєстрацію транспортного засобу марки «Cadillac SRX» 2011 року випуску, легковий універсал, номер шасі (кузова, рами)VIN НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_3

Також позивач подав заяву про забезпечення позову, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що предметом спору є визнання договору купівлі-продажу вищевказаного транспортного засобу недійсним, скасування реєстрації транспортного засобу, і витребування його із чужого незаконного володіння.

Зазначив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7, діючи незаконно, здійснили відчуження автомобіля, який належить позивачу на праві приватної власності, тому вважає, що існує реальна загроза того, що відповідачі можуть вчинити дії, пов'язані з відчуженням майна в подальшому, що може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

У зв'язку із викладеним просив суд накласти арешт на майно, а саме: на автомобіль марки «Cadillac SRX», 2011 року випуску, легковий, універсал, д.н.з. НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на автомобіль марки «Cadillac SRX», 2011 року випуску, легковий, універсал, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3.

Копію ухвали направлено учасникам процесу для відома, а до Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві для відома та виконання.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2018 року виправлено описку в ухвалі Оболонського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2018 року, викладено четвертий абзац резолютивної частини ухвали у наступній редакції:

«Копію ухвали направити учасникам процесу для відома, а до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві для відома та виконання»

Не погодившись з ухвалою суду про забезпечення позову, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити та/або зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що забезпечення позову проведено без участі сторін, оскільки відповідно до відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що у відповідача перед позивачем немає жодного правового зобов'язання, оскільки позивачем заявлено позовні вимоги до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу №568/08/8045/2016 від 5 липня 2016 року спірного транспортного засобу, який перебуває у власності останнього недійсним.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушенні у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення права і законних інтересів інших осіб.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив суд накласти арешт на транспортного засобу Cadillac SRX» легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, з приводу якого і заявлено спір.

Враховуючи викладене,колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду першої інстанції не спростовують і не впливають на їх правильність.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, висновки суду обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384,ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 5 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 15 січня 2019 року.

Головуючий

Судді