Справа № 368/1364/18
Рішення

Іменем України

"25" лютого 2019 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі:

головуючий - суддя Закаблук О.В.

при секретарі Салій Я.С.

За участі учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1

Відповідач - ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, суд, -

В С Т А Н О В И В :

25.09.2018 року на адресу Кагарлицького районного суджу надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, в якій позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого:

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання його дитини, а саме, - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_11 року народжененя, в розмірі 5000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви про стягнення аліментів до досягнення дитиною повноліття.

Своїй позовні вимоги позивачка ОСОБА_4 в мотивувалдьній частині позовної заяви обгрунтовує наступними фактичними обставинами справи, та нормами права.

21.09.2002 року між ОСОБА_1 (далі-Позивач) та ОСОБА_2 (далі-Відповідач) було укладено шлюб, у зв'язку з чим Відділом РАЦСу Кагарлицького районного управління юстиції Київської області було внесено актовий запис № 68 про укладання шлюбу та видано свідоцтво про шлюб.

Від спільного шлюбу Позивач та Відповідач мають спільну малолітню дитину, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Подружнє життя з Відповідачем у Позивача не склалося, оскільки на даний час з'ясувалось, що характери є різними, погляди Позивача та Відповідача на різні сторони життя та сімейні питання кардинально відрізнялись. Між Позивачем та Відповідач не було взаєморозуміння.

Враховуючи вищезазначені обставини спільне проживання Позивача та Відповідача як подружжя стало неможливим, тому на даний час Позивач та Відповідач не підтримують шлюбних відносин, та Позивач звернулась до Кагарлицького районного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до оосягнения нею повноліття.

На даний час Відповідач фактично не виконує встановленого ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку щодо утримання своєї дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки фактично не приймає ніякої участі в утриманні спільної дитини. Відповідач не надає фінансову, матеріальну та іншому допомогу Позивачу для утримання дитини.

Позивач на даний час працює в ТОВ «Мойдодир», однак доходу який отримує Позивач не вистачає для забезпечення дитини всім необхідним. Тому Позивач самостійно не має змоги матеріально утримувати дитину.

Позивачу не відомо чи працює Відповідач, але їй відомо, що він отримує дохід з якого може сплачувати аліменти.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі-Постанова Пленуму ВСУ) за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Виходячи з потреб дитини, Позивач вважає, що з Відповідача може бути стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень на щомісячно. Такий розмір аліментів Позивач обґрунтовує тим, що дочка ОСОБА_3 навчається на 1 курсі в Коледжі міжнародної торгівлі за договором. Відповідно до вказаного договору вартість навчання становить 12500 гривень. Крім цього, відповідно до договору на право тимчасового проживання в гуртожитку вартість проживання становить 90 гривень на добу, тобто 2790 гривень на місяць. Також, для проїзду дочки на навчання з м. Кагарлик до м. Києва Позивачем також несуться витрати. Слід також врахувати, що Позивачем несуться витрати на харчування дочки під час навчання.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Позивач звільняється від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 174 - 175 Цивільного процесуального кодексу України, - просить задовольнити її позовні вимоги.

25.09.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень чинного ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В.

17.12.2018 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 08.01.2019 року.

08.01.2019 року слухання справи було знято з розгляду, призначено слухання справи на 01.02.2019 року.

01.02.2019 року по даній справі проведено підготовче судове засідання, та, відповідно, судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесегно ухвалу, на підставі якої закрито підготовче судове засідання по даній справі, та призначено справу до судового розгляду на 09 год. 00 хв. 25.02.2019 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 25.02.2019 року, позивачка ОСОБА_1 позов уточнила, - в сторону зменшення позовних вимог, та просила суд винести рішенн, на підставі якого стягувати з ОСОБА_2, аліменти на на утримання їх неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, і до досягнення дитиною 18 - ти річного віку, в розмірі 3000 (три тисячі) грн., але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Свої позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 обгрунтовувала обставинами, які вказані в мотивувальній частині її позовної заяви, та які судом наведено вище.

В судовому засіданні, яке відбулося 25.02.2019 року, відповідач ОСОБА_2 уточнений позов визнав, йому судом роз»яснено в судовому засіданні процесуальні наслідки визнання позову, які йому зрозумілі.

Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення уточненого позову, обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

Проте, згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з паспорту громадянки України позивачки ОСОБА_1, вона з 01 лютого 2003 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

З паспорту громадянина України відповідача ОСОБА_2, він з 26.06.2000 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Отже, враховуючи місце реєстрації (проживання) сторін по справі, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права.

Позивачкою по справі є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка село Дзвінкове Васильківського району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3, виданий 15 листопада 2002 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3

Відповідачем по даній справі є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець місто Кагарлик Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 виданий 23 березня 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: 09201, АДРЕСА_1

Спір між сторонами виник в галузі сімейних правовідносин, зокрема, в частині обов»язку матері, батька дитини утримувати дитину та його виконання.

Спір виник за наступних обставин.

21 вересня 2002 року позивачка ОСОБА_1 одружилася з відповідачем ОСОБА_2.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5, яке видане 21 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного уравління юстиції Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець м. Кагарлик Кагарлицького району Київської області, громадянин України, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка с. Дзвонкове Васильківського району Київської області, громадянка України одружилися 21.09.2002 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 21 вересня 2002 року зроблено запис за № 68.

Прізвища після одруження:

Чоловіка - ОСОБА_2.

Дружини - ОСОБА_2.

Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10.

Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 яке видане 13 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, в якому зазначено, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_11 року в м. Кагарлик Київської області, Україна, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 12 вересня 2003 року зроблено відповідний актовий запис за № 79.

В графі «батько» зазначений ОСОБА_2, - відповідач по даній справі;

В графі «мати» зазначена ОСОБА_1 - позивачка по даній справі.

Проте, подальше спільне сімейне життя у сторін не склалося, і 25.09.2018 року позивачка по даній справі, - ОСОБА_1 звернулася до Кагарлицького районного суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

06.12.2019 року Кагарлицьким районним судом винесено рішення, на підставі якого:

- позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задоволено.

- шлюб, зареєстрований 21 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженцем м. Кагарлик Київської області, Україна, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 виданий 23 березня 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженкою с. Дзвонкове Васильківського району Київської області, Україна, громадянкою України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3, виданий 15 листопада 2002 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, свідоцтво про одруження серії НОМЕР_5, яке видане 21 вересня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 68, - розірвано.

- після вступу рішення в законну силу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженці с. Дзвонкове Васильківського району Київської області, Україна, громадянці України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3, виданий 15 листопада 2002 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, залишено прізвище, - ОСОБА_2.

Отже, як встановлено судом під час судового засідання, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не підтримують шлюбних відносин тривалий час, а саме, - більше, ніж півтора року, проживають на окремих житлових площах.

Неповнолітня дитина перебуває на повному утриманні позивачки ОСОБА_1, що підтверджується довідкою № 5806, виданою 19.09.2018 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області.

Відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку коштів на утримання дочки в належному обсязі не надає.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 фактично самоусунівся від виконання свого батьківського обов»язку від виховання та утримання своєї дочки, його матеріальна допомога має епізодичний характер, та в обсязі, який не можу свідчити про батьківське піклування відповідача в розумінні утримання своєї дитини.

Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо стягнення аліментів на дитину:

Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Окрім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789 - ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів:

- наявність споріднення. В даному випадку споріднення між дитиною та відповідачем доведено свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_6 яке видане 13 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, де в графі «батько» зазначений відповідач, - ОСОБА_2, в графі «мати» зазначена позивачка, - ОСОБА_1.

- недосягнення дитиною, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, повноліття, тобто вісімнадцятирічного віку.

Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - ОСОБА_2 зобов»язаний утримувати свою дитину, дочку, - ОСОБА_3 до досягнення 18 - ти річного віку, тобто, до досягнення дочкою повноліття, - до ІНФОРМАЦІЯ_12 року;

Що стосується виду стягуваних аліментів, то суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Так, в даному випадку позивачка ОСОБА_1 в уточненій позовній заяві бажає стягувати аліменти з відповідача ОСОБА_2 в твердій грошовій формі, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 181 СК України, а тому перепон для застосування такого виду стягнення аліментів немає, так як дана норма матеріального права носить альтернативний характер, - моливість вибору декількох варіантів вирішення спору, причому, вибір варіанту залежить від волі особи, яка просить застосувати таку норму сімейного права, - від волі позивачки ОСОБА_1

Що стосується розміру частки, яку необхідно стягувати з відповідача, то згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом., з урахуванням обставин, які судом зазначено нижче.

Отже, у твердій грошовій сумі аліменти призначаються, як правило, у випадках, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, що є в даній справі.

До таких обставин, зокрема, відноситься і ситуація, коли стягнути аліменти в частці від заробітку (доходу) практично неможливо, (як в даному випадку, - так як відповідач офіційного доходу не має), або коли це істотно порушує інтереси однієї зі сторін (наприклад, коли суд має достатньо причин вважати, що відповідач приховує свої реальні доходи), як в даному випадку, адже відповідач хоча офіційно не працює тривалий час, проте одягається, харчується, забезпечує свій побут, що, на думку суду, вказує на наявність неофіційного заробітку у відповідача.

Слід зазначити, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до Закону України від 03.07.1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення».

При визначенні розміру аліментів, які необхідно стягувати з відповідача ОСОБА_2, судом було враховано наступні фактичні обставини справи, та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України.

Отже, що стосується розміру стягуваних аліментів, то суд зазначає наступне.

Згідно ст. 182 СК України:

1. При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законодавством на підставі Закону України «Про державний бюджет» на відповідний рік, пі час якого нараховуючться аліменти.

Що стосується матеріального становища дитини.

Отже, судом в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває на повному утриманні матері, - позивачки по справі, - ОСОБА_1, дохід якої, згідно довідки № МД 000000033, яка видана 19.08.2018 в ТОВ «Мойдодир», в період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року склав 36941 грн. 37 коп.

Інших доходів неповнолітня дитина ОСОБА_3 не має, відповідно, повністю залежить від коштів, які надаються її матір»ю, та, відповідно, враховуючи вищевказані норми матеріального права, від коштів, які повинен надавати її батько, - ОСОБА_2, проте, яких він не надає з суб»єктивних причин, які судом описані нижче.

Що стосується матеріального положення позивачки по справі.

Так, як вказано судом вище, позивачка ОСОБА_1 офіційно працює на посаді верстатника в ТОВ «Мойдодир».

Відповідно, дохід позивачки ОСОБА_4 згідно довідки № МД 000000033, яка видана 19.08.2018 в ТОВ «Мойдодир», в період з 01.03.2018 року по 31.08.2018 року склав 36941 грн. 37 коп.

Відповідно, враховуючи вищевказаний дохід позивачки ОСОБА_1, який, шляхом простого вирахування шляхом ділення доходу на кількість місяців, за який від показаний, становить близько 6000 грн., якого, на думку суду, - недостатньо для утримання не тільки себе, а й утримання її неповнолітньої доньки, включаючи з самих простих потреб побутогового характеру, - придбання продуктів харчування, придбання одежі, закінчуючи коштами, які необхідно для навчання дитини, - оплата освітніх послуг, оплата переїзду до навчального закладу, придбання канцелярських виробів, необхідних для навчання, тощо.

Окрім того, суд наголошує на тій обставині, що, окрім утримання себе та своєї доньки, позивачка ОСОБА_1 повинна оплачувати комінальні послуги, які складають значну частину її доходу.

Тому суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 не спроможна самотужки утримувати дитину, зважаючи на ту обставину, що дитина з віком потребує більших коштів на утримання, причому коштів, які б забезпечували б хоча б мінімальний прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Так, що стосується навчання, то згідно договору про надання освітніх послуг, який укладено 01.09.2018 року між Приватним вищим навчальним закладом «Коледж міжнародної торгівлі» та позивачкою по справі, - ОСОБА_1, - позивачкою по справі, вартістю оосвітньої послуги за один навчальний рік становить 12500 (дванадцять тисяч п»ятсот) грн.

Що стосується проживання дитини, то згідно договору про право тимчасового проживання в гуртожитку Академії права, соціальних відносин і туризму, який укладено 29 серпня 2018 року між позивачкою по справі, - ОСОБА_1, та освітнім закладом, на які надає послуги освітніх послуг, вартість добового проживання в гуртожитку для дитини становить 40 грн.

Відповідно, тягар вищевказаних витрат на освіту дитини та її проживання в гуртожитку навчального закладу на даний час повністю лежить на ОСОБА_1, - позиавці по справі, а відповідач ОСОБА_2 поністю самоусунувся від обов»язку утримувати дитину, що є порушенням як Основного Закону України (Конституції), так і норм галузевого права,- норм СК України, що на думку суду, повинно бути усунуте даним рішенням суду.

Далі, що стосується прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то суд окремо зазначає наступне.

Окрім того, суд наголошує на тій обставині, що згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України» у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 грн.

Суд зазначає, що в Україні прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу. Крім того, прожитковий мінімум визначається диференційовано залежно від вікового критерію або ж залежно від соціальної та демографічної групи особи: для дітей віком до 6 років; для дітей віком від 6 до 18 років; для працездатних осіб; для осіб, які втратили працездатність.

Такий поділ зумовлений особливостями людського організму, у його потребах в залежності від віку та фізичних можливостей.

Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, за поданням Кабінету Міністрів України щорічно затверджується Верховною Радою України до початку розгляду Державного бюджету України і періодично переглядається відповідно до зростання індексу споживчих цін разом з уточненням показників Державного бюджету України та публікується в офіційних виданнях.

Починаючи з 2006 року, згідно зі змінами, внесеними до частини третьої статті 4 Закону України від 15.07.1999 № 966-XIV "Про прожитковий мінімум", прожитковий мінімум затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Прожитковий мінімум встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг.

Набір продуктів харчування формується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я з використанням нормативів фізіологічної потреби організму людини в продуктах харчування виходячи з їх хімічного складу та енергетичної цінності, з урахуванням рекомендацій Всесвітньої організації охорони здоров'я.

Набір непродовольчих товарів формується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в сфері економіки з використанням нормативів забезпечення засобами гігієни, медикаментозними засобами, засобами захисту організму людини від впливу навколишнього середовища, а також засобами влаштування побуту.

Що стосується матеріального становища позивача ОСОБА_2, та інших обставин, які характеризують його можливість сплачувати аліменти, (зокрема, стан злдоров»я), то суд зазначає наступне.

Напроти, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 працездатного віку, офіційно не працює, фізично здоровий, в інших шлюбах не перебував, відповідно, іншими аліментними зобов»язаннями не обтяжений, інших осіб на своєму утриманні не має, інших об»єктивних обставин, з яких відповідач не може сплачувати аліменти, в судовому засіданні не встановлено.

Суд окремо звертає увагу на ту обставину, що на час подання позовної заяви про стягнення аліментів відповідач ОСОБА_2 офіційно працював водієм в ТОВ «Оніфрут», проте, під час слухання справи звільнився з даного підприємства, не ставши на облік в службу зайнятості, не маючи до цього непереборних перепон, відповідно, не здійснює ніяких мір по працевлаштуванню, тобто, на час винесення даного рішення рахується таким, що не має офіційного доходу.

Такі дії відповідача ОСОБА_2 суд розцінює лише як спосіб уникнути призначення розміру аліментів більшого, ніж у випадку, коли особа офіційно є безробітньою.

Отже, враховуючи вищевикладене, та те, що позивачка ОСОБА_1 просить стягувати аліменти в частці від доходу відповідача в розмірі 3000 грн., щомісячно, з чим погодився відповідач ОСОБА_2 шляхом визнання позову в судовому засіданні, суд прийшов до висновку щодо стягнення аліментів в твердій, визначеній сумі з відповідача в розмірі 3000 (три тисячі) грн., щзомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 25.09.2018 року.

Окрім того, суд приходить до висновку щодо допуску до негайного виконання даного судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за адин місяць.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за адин місяць.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов»язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов»язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, що стосується судових витрат, то в зв»язку з тим, що позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судових витрат при подачі позовної заяви про стягнення аліментів, такі судові витрати слід стгянути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

Так, станом на день подання позову судові витрати складали 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., які, з урахуванням вищевказаних норм процесуального права, слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 84, ст. 180, ч. 3 ст. 181, 183, ч. 1 ст. 184, 191 СК України , п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця місто Кагарлик Київської області, Україна, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 виданий 23 березня 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки село Дзвінкове Васильківського району Київської області, Україна, папорт громадянки України серії НОМЕР_3, виданий 15 лютого 2002 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на утримання неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Кагарлик Київської області, Україна, громадянки України, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, - з 25.09.2018 року і до досягнення дитиною 18 - ти річного віку, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_12 року, в розмірі 3000 (три тисячі) грн., але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законодавством України для дітей відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця місто Кагарлик Київської області, Україна, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 виданий 23 березня 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 на користь держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.