Справа № 345/219/19
Провадження № 2/345/410/2019
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

21.01.2019 року м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Мигович О.М., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 ЗУ Про Державний бюджет України на 2019 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року становить 1 921 гривні.

Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви немайнового харакрету з 01.01.2019 року становить 768,40 грн.

Позивачем у прохальній частині позовної заяви зазначено, що вона просить, щоб її звільнили від сплати судового збору по даній справі, у звязку з тим, що її майновий стан не дозволяє їй на даний час сплатити судовий збір за подання вищевказаного позову, оскільки, вона є пенсіонером та отримує невелику пенсію, інших джерел доходів немає.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, згідно зі ст. 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.133 Цивільного процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.136 Цивільного процесуального кодексу України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пільги щодо сплати судового збору, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, визначені ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Особи пенсійного віку у зазначеному переліку відсутні.

Таким чином, наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору підлягає доведенню на загальних підставах.

Аналіз такого нормативного врегулювання дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

При цьому, особа, яка звертається до суду з таким клопотанням, має враховувати, що обставини на які вона вказує в обґрунтування підстав для звільнення від сплати судового збору повинні носити постійний характер.

Таким чином, позивачем не доведено суду існування обставин, які об'єктивно перешкоджають йому сплатити судовий збір у належному розмірі та порядку, а також те, що такі обставини будуть існувати і надалі.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Позивачем не було надано доказів, що наявні інші підстави для звільнення його від сплати судового збору, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного, суддя дійшов до висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху.

Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення вищевказаних недоліків, а саме:

Керуючись ст.ст. 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху, надавши позивачеві строк 10 днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Розяснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься не поданою та буде йому повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: