Дата документу 16.01.2019 Справа № 336/848/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/848/18 Головуючий у 1 інстанції: Голубкова М.А.
провадження № 22-ц/807/701/19 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

за участі:

позивача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2018 року за позовом ОСОБА_3 до Запорізького авіаційного коледжу ім. Івченка О.Г. про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він знаходиться в трудових відносинах з відповідачем, працюючи у Запорізькому авіаційному коледжі ім. Івченка О.Г. на посаді викладача комп'ютерних дисциплін з 01.09.2012р. На протязі своєї педагогічної діяльності він жодного разу не допускав порушень педагогічної етики, завжди працював чесно і сумлінно, дотримувався вимог трудової дисципліни, що підтверджується характеристиками за місцем роботи та мешкання.

Вказує, що не допустив ніякого порушення педагогічної етики, а 10 січня 2018р. на зборах трудового колективу у ввічливій формі просив голову та секретаря загальних зборів відобразити у протоколі його зауваження, що стосується порушення законодавства з боку директора коледжу, зокрема, приховування колективного договору, невиплата нарахованих надбавок за престижність праці, не оприлюднення на офіційному веб-сайті жодних інформаційних документів згідно Закону України «Про вищу освіту». На зборах він брав активну участь, зокрема, ставив у коректній формі запитання директору колежу щодо його звіту та щодо порушення ним вимог трудового законодавства та закону «Про вищу освіту», проте, директор коледжу не відповідав на його запитання.

Вважає, що замість створення належних умов участі працівників в управлінні установою через загальні збори трудового колективу, відповідач, вважаючи дисциплінарним проступком реалізацію ним такого права, передбаченого ст. 245 КЗпП України, намагається завадити цьому. Так, директор 01.02.2018р. дає йому доручення надати письмові пояснення щодо його поведінки під час проведення загальних зборів трудового колективу 10.01.2018р. Вказане доручення ним було виконане - надані докладні пояснення своїх дії на загальних зборах 10.01.2018р., де він приймав активну участь, але він вважає, що ніякого дисциплінарного проступку ним скоєно не було.

Між тим, без жодних підстав та без урахування його пояснень, 09.02.2018р. директором коледжу винесено наказ про застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани з безпідставним формулюванням «за порушення педагогічної етики під час проведення зборів трудового колективу 10 січня 2018р».

Вважає, що відсутні підстави для оголошення йому догани, про що він вказав при ознайомлені зі змістом наказу, оскільки, приймаючи рішення про застосування дисциплінарного стягнення, відповідач допустив однобокий, упереджений підхід, не надавши жодної оцінки його поясненням, зробив свої висновки, спираючись на оціночні судження осіб, зокрема, тих, які були відсутні на зборах трудового колективу, не наводячи жодного конкретного факту порушення. За відсутності складу дисциплінарного проступку, його дії не могли бути кваліфіковані як порушення трудової дисципліни, а відтак відсутні підстави для застосування відносно нього дисциплінарного стягнення.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати наказ № 14/3 від 09 лютого 2018р. про застосування відносно нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани незаконним та скасувати його.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність у зв»язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відзиву від відповідача на апеляційну скаргу не надійшло, хоча копія скарги ним була отримана 07.12.2018р., що не є перешкодою у відповідності до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України для апеляційного розгляду справи.

До судового засідання апеляційного суду представник відповідача не з»явився, будучи повідомленим про день, час та місце апеляційного розгляду справи.

Від директора Запорізького авіаційного коледжу Дудникова О.С. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв»язку з його відрядженням 16.01.2019р., про що надано відповідний наказ № 13/3 від 15.01.2019р.

Проте колегія вказане клопотання залишила без задоволення з огляду на те, що відповідач є юридичною особою, яка має великий штат працівників, зокрема, за матеріалами справи вбачається, що в установі мається юрисконсульт ОСОБА_6 ( а.с. 153-154), а в судових засіданнях в ході розгляду справи як представник відповідача приймав участь ОСОБА_7 ( а.с. 137, 162-163, 184, 191, 219).

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_3 та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Діяльність Запорізького авіаційного коледжу ім. Івченка врегульована Законами України «Про освіту» та «Про вищу освіту», Статутом «Запорізького авіаційного коледжу ім. Івченка», Кодексом законів про працю, Колективним договором, Правилами внутрішнього розпорядку, посадовими інструкціями.

Згідно з вимогами п. 5, 6, 7 ч. 2 статті 54 Закону України «Про освіту» педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники зобов'язані дотримуватися педагогічної етики: поважати гідність, права, свободи і законні інтереси всіх учасників освітнього процесу, наставленням і особистим прикладом утверджувати повагу до суспільної моралі та суспільних цінностей, зокрема, правди, справедливості, патріотизму, гуманізму, толерантності.

Відповідно до п. 3 частини 1 ст. 58 Закону України «Про вищу освіту» науково-педагогічні, наукові і педагогічні працівники зобов»язані дотримуватися норм педагогічної етики та моралі.

Згідно пункту 3.11 Статуту Запорізького авіаційного коледжу ім. Івченка права та обов»язки педагогічних працівників визначаються Законами України «Про освіту», «Про вищу освіту», Статутом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працював на посаді викладача комп»ютерних дисциплін у Запорізькому авіаційному коледжі з 01.09.2012р. ( а.с. 13, 14).

Наказом № 14/3 від 09.02.2018р. до ОСОБА_3 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення педагогічної етики під час проведення зборів трудового колективу 10 січня 2018р. ( а.с. 21).

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення в Наказі вказано протокол комісії з етичних питань № 1 від 06.02.2018р.

З вказаного протоколу вбачається, що на засіданні комісії з етичних питань була розглянута поведінка викладача ОСОБА_3 на зборах трудового колективу, яке відбулося 10.01.2018р. За наслідками розгляду цього питання було рекомендовано директору коледжу застосувати до викладача дисциплінарне стягнення.

При ознайомленні з наказом про оголошення догани ОСОБА_3 зазначено, що він з ним не згоден.

В позові ОСОБА_3 наголошував на незаконності вказаного наказу, оскільки в його діях ознак дисциплінарного проступку не мається, ані педагогічної етики, ані трудової дисципліни та правил внутрішнього розпорядку ним не порушувалось. Також наполягав на недотриманні адміністрацією порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Тому просив визнати незаконним наказ № 14/3 від 09.02.2018р. та скасувати його.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в діях ОСОБА_3 на зборах трудового колективу вбачаються порушення, тому на нього правомірно було накладено дисциплінарне стягнення, та підстав для визнання незаконним оскаржуваного наказу судом не встановлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що вказані висновки суду суперечать матеріалам справи: Правила педагогічної етики у коледжі та на всеукраїнському рівні затверджені не були; в наказі не наведено факту і обставин порушення; в протоколі комісії з етичних питань також не зазначено, в чому полягає дисциплінарний проступок; двоє з членів комісії з етичних питань не були присутні на загальних зборах трудового колективу 10.01.2018р.; не враховані його пояснення перед прийняттям оскаржуваного наказу; директор перебував у реальному конфлікті інтересів, оскільки притягував працівника за критику його діяльності.

Дослідивши вказані доводи, колегія встановила наступні обставини.

Відповідно до ст. 245 КЗпП України працівники мають право брати участь в управлінні підприємствами, установами, організаціями через загальні збори, конференції, ради трудових колективів, професійні спілки, які діють у трудових колективах, інші органи, уповноважені трудовим колективом на представництво, вносити пропозиції щодо поліпшення роботи підприємства, установи, організації, а також вносити пропозиції з питань соціально-культурного і побутового обслуговування. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний створювати умови, які б забезпечували участь працівників в управлінні підприємствами, установами, організаціями. Службові особи підприємств, установ, організацій зобов'язані у встановлений строк розглядати критичні зауваження і пропозиції працівників і повідомляти їх про вжиті заходи.

10 січня 2018р. у Запорізькому авіаційному коледжі ім. Івченка проходили загальні збори колективу, на яких відповідно до регламенту зборів зі звітом виступав директор коледжу. На зборах були присутні викладачі коледжу, його працівники та представники студентського самоврядування.

В оспорюваному наказі № 14/3 від 09.02.2018р. формулювання дисциплінарного проступку викладено наступним чином «порушення ОСОБА_3 педагогічної етики під час проведення зборів трудового колективу 10 січня 2018р.».

Педагогічна етика - розділ професійної етики, який вивчає сутність і зміст, особливості педагогічної моралі, обґрунтовує її категорії, норми, принципи, функції у процесі педагогічної діяльності.

Педагогічна діяльність є особливим видом соціальної діяльності, яка спрямована на передавання новим поколінням накопичених людством досвіду і культури, створення умов для їх особистого розвитку.

Педагогічна діяльність (грецьке paidos - дитина і ago - веду) діяльність - вид діяльності, змістом якої є навчання, виховання, освіта і розвиток підростаючого покоління. Отже, педагогічна етика та її дотримання обов»язково передбачає педагогічну діяльність та відносини у цьому процесі між її учасниками, якими у вищих навчальних закладах є: наукові, науково-педагогічні та педагогічні працівники; здобувачі вищої освіти та інші особи, які навчаються у вищих навчальних закладах; фахівці-практики, які залучаються до освітнього процесу на освітньо-професійних програмах; інші працівники вищих навчальних закладів.

Позивачу вмінено порушення педагогічної етики під час проведення загальних зборів

колективу Запорізького авіаційного коледжу.

В протоколі загальних зборів трудового колективу зазначено, що в ході звітування директором коледжу про роботу у 2017р. викладач ОСОБА_3 неодноразово порушував регламент зборів, постійно негативно коментував інформацію, висловлював свою суб»єктивну думку, ставив запитання директору Дудникову О.С. Вказаним провокативними діями намагався зірвати збору.

Також в протоколі вказується, що ОСОБА_3 виступав з обвинуваченням директора у порушенні трудового законодавства та умов Колективного договору щодо виплати надбавки за престижність у розмірі 20 %, а також висловився, що «оті лохи нам не доплачують відсотки за надбавкою, а самі отримують по два оклади».

Саме ці дії і висловлювання позивача досліджувались судом при з»ясуванні обставин скоєння дисциплінарного проступку позивачем.

Допитані в ході розгляду справи в суді першої інстанції свідки:

- ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили, що вони знаходились у залі проведення загальних зборів всього трудового колективу з початку і до кінця, але все пройшло спокійно, скандалу не чули, ОСОБА_3 поводив себе нормально;

- головний бухгалтер ОСОБА_11 пояснила, що 10.01.2018р. на загальних зборах колективу відбувався звіт директора коледжу про проведену за рік роботу; у залі було шумно, обговорювали надбавки та колективний договір. ОСОБА_3 вимагав показати йому колективний договір, при цьому говорив, що колективний договір підроблено, та він бажає провести його експертизу на свої гроші. ОСОБА_12 підійшов до неї та сказав, що «якщо б не він, то ніхто не отримав би премії, а ці лохи отримали би два оклади». Вона спросила у нього, кого він має на увазі, той відповів, що директора та зама. У залі було шумно, ніхто нікого не слухав, тоді вона громко сказала «ви чуєте, що він говорить, що лохи - це директор та його заступник»;

- голова зборів ОСОБА_13 пояснила, що 10.01.2018р. на зборах були присутні викладачі, працівники коледжу, представники студентського самоврядування. Коли виступав директор, ОСОБА_3 негативно коментував його виступ, задавав питання, говорив, що директор нічого не робить для коледжу, у зв»язку з чим у залі піднявся ґвалт. Після виступу головного бухгалтера знову піднявся ґвалт, до трибуни підійшли ОСОБА_14 та ОСОБА_3, які почали тягнути із рук головного бухгалтера документи. Після того, як ОСОБА_14 на них глянула, вона повернулась на своє місце, а ОСОБА_3 продовжував стояти біля трибуни й знайомитись з документами. Вона чула, як він сказав «ці лохи намагались отримати подвійні премії, не сплачувати надбавки за престижність праці викладача, зекономити, а він своєї поведінкою намагався підняти колектив, тому їм виплатили премію». Це чули головний бухгалтер та секретар зборів. Тоді головний бухгалтер громко звернулась до зала і сказала, що ОСОБА_3 називає директора та заступника лохами;

- заступник директора ОСОБА_15 пояснив, що 10.01.2018р. в ході звітування директором коледжу ОСОБА_3 викрикував з місця, надавав коментарі. В подальшому до них повернулась головний бухгалтер та сказала «ви чули, він вас називає лохами»;

- секретар зборів ОСОБА_16 пояснила, що на зборах були присутні 96 осіб, докладався звіт директором коледжу. ОСОБА_3 провокував зірвати збори, що виразилось в тому, що він вставав, ходив під вікнами, задавав питання, на які не чекав відповіді, задавав інші. Після того, як принесли документи із бухгалтерії, ОСОБА_14 вихопила документи у головного бухгалтера із рук, ОСОБА_3 підійшов близько к головному бухгалтеру та сказав «ці лохи», а ОСОБА_11 повернулась до директора та заступника й сказала «ви чуєте, вас називають лохами».

Оцінивши покази свідків ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_16, ОСОБА_17, суд вважав, що ними підтверджується, що поведінка викладача ОСОБА_3 не відповідала моральним і етичним принципам і нормам, Статуту коледжу, колективному договору та правилам внутрішнього трудового розпорядку, і це спростовує ствердження позивача про те, що він нібито не вчиняв жодних порушень педагогічної етики під час проведення зборів трудового колективу.

Між тим, суд не взяв до уваги положення ст. 245 КЗпП України, згідно з якими працівникам надається право на участь в управлінні їх установою, зокрема, і шляхом участі на загальних зборах, на яких вони мають право не лише вислуховувати адміністрацію, але й задавати питання керівникам з усіх сфер діяльності установи, відстоювати свої права, заявляти пропозиції, виступати з критикою.

В такому разі всі члени трудового колективу, які присутні на зборах, не позбавлені права висловлювати свою думку з усіх питань, що виникають у діяльності установи, задавати питання адміністративним працівникам, а також спрямовувати відповідну критику на адресу керівництва з урахуванням меж тактовності.

Вказуючи, що ОСОБА_3 порушено педагогічну етику, всі свідки вказували, що це виразилось у задаваннях питань директору як доповідачу з приводу його діяльності, щодо якої останній звітував, висловлювання своєї суб»єктивної думки, а також критики на адресу адміністрації, що не заборонено працівникам на зборах трудового колективу. Той факт, що при вивченні бухгалтерської документації ОСОБА_3 був незгодний з розміром премій для адміністрації та зменшенням розміру та невиплатою заохочень, передбачених Колективним договором, іншим членам колективу, та висловлювався з цього питання, також не свідчить про порушення ним будь-яких вимог Внутрішнього розпорядку, трудової дисципліни та педагогічної етики. Визначення терміном «лохи», який ним було застосовано для себе неголосно у зв»язку з обуренням щодо вивченої бухгалтерської документації, а не з трибуни на загал зборів, які не чули цього, на що вказували всі допитані свідки, та доведення цього терміну вголос саме бухгалтером ОСОБА_11, яка знаходилась поруч з позивачем та саме якою і було зосереджено увагу зборів на цьому, не створює дисциплінарного проступку для позивача, який особисто не намагався акцентувати на цьому увагу зборів, зокрема, адміністрації коледжу.

В своїй позовній заяві позивач, посилаючись на ч.1 ст. 147 КЗпП України зазначає , що в наказі № 14/3 від 09.02.2018р. не зазначено, в чому саме полягало порушення трудової дисципліни з його боку.

Дослідивши зміст наказу, колегія наголошує на тому, що наказ № 14/3 від 09.02.2018р. не містить конкретного визначення дисциплінарного проступку, який вмінено позивачу, оскільки містить узагальнююче формулювання «за порушення педагогічної етики», яке є широким поняттям та може виражатись у різних формах і проявах.

Вказаний наказ відсилає до протоколу комісії з етичних питань від 06.02.2018р., але зі змісту цього протоколу також не вбачається, які саме дії позивача кваліфіковано як порушення педагогічної етики.

Згідно зі змістом цього протоколу, комісією з етичних питань розглядалась поведінка ОСОБА_3 на зборах трудового колективу, які відбулись 10.01.2018р., членами комісії була засуджена його поведінка та рішенням комісії рекомендовано директору коледжу застосувати до викладача ОСОБА_3 дисциплінарне стягнення та звернутись до правоохоронних органів щодо проведення перевірки та притягнення його до адміністративної відповідальності ( а.с. 22).

Ніяких конкретних дій, які вчинялись ОСОБА_3 на зборах та комісією засуджувались, протокол не містить.

А отже, ані наказ про накладення дисциплінарного стягнення, ані протокол, на який як на підставу для його застосування йдеться в наказі, не містять конкретного змісту порушення, яке можна визначити як порушення педагогічної етики.

Таким чином, оспорюваний позивачем наказ не може бути визнано законним як такий, що взагалі не містить вказівку на будь-яку дію або бездіяльність, які можуть утворювати склад дисциплінарного проступку, за який може бути застосовано дисциплінарне стягнення.

У такому разі, є безпідставними посилання суду на те, що у директора маються повноваження щодо накладення дисциплінарного стягнення, обізнаність позивача з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, наявність або відсутність кодексу честі на час видання наказу про оголошення догани, оскільки першочерговим є саме наявність дисциплінарного проступку, зафіксованого належним чином та зазначеного в наказі, чого наразі досліджені документи не містять.

Зважаючи на вищенаведене, колегія визнає апеляційну скаргу обґрунтованою, а тому у відповідності до положень п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України вона підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_3

Задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_3, колегія у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України вирішує питання щодо розподілу судових витрат, які понесені позивачем на сплату судового збору: у суді першої інстанції в сумі - 704,80 грн. ( а.с. 3), у апеляційному суді - 1057,20 грн. ( а.с. 235), та які підлягають компенсуванню йому за рахунок відповідача в повному обсягу у сумі 1762 грн. у зв»язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 374,376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2018 року у цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Запорізького авіаційного коледжу ім.. Івченка від 09 лютого 2018р. № 14/3 про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани викладачу комп»ютерних дисциплін ОСОБА_3.

Стягнути з Запорізького авіаційного коледжу ім. Івченка на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 січня 2019р.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Кочеткова І.В.