Справа № 317/870/18
Провадження № 2/317/35/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Яркіної С.В.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатченко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житлом,
У лютому 2018 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (інтереси яких представляє мати - ОСОБА_2), ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особа, які не заявляють самостійних вимог: Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області, Служба у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької областіпро усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання фізичної особи такою, що втратила право користування житлом.
Ухвалою суду від 22 травня 2018 року замінено неналежну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - Службу у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області та залучено до участі у справі належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог - Запорізьку районну державну адміністрацію Запорізької області, як орган опіки та піклування.
Ухвалою суду від 19 жовтня 2018 року закрито провадження у вказаній цивільній справі в частині позовних вимог щодо визнання неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням у належному позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1, та виключено з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, Запорізьку районну державну адміністрацію Запорізької області, як орган опіки та піклування.
Позов обгрунтовано тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.12.2010, засвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., реєстровий № 8843, ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1.
У зазначеному житловому будинку зареєстровані відповідачі: батько позивача - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та знайомий - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 Однак, відповідач ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає з 2015 року по теперішній час, а відповідач ОСОБА_4 у вказаному будинку взагалі ніколи не проживав. Особистих речей відповідачів у будинку немає, оплату за комунальні послуги відповідачі не сплачують, не відносяться до місця реєстрації, як до основного свого місця проживання.
З огляду на вищевикладене позивач, посилаючись на ст.ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, зазначає, що реєстрація відповідачів у належному йому будинку, порушує право власності останнього, заважає вільно користуватись та розпоряджатись своїм майном, у зв'язку з чим просив суд усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у належному йому будинку.
Позивач до суду не з'явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Від представника позивача - адвоката Завгородньої В.В. надійшла заява, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без її участі та без участі позивача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування процесу технічними засобами. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Крім того, раніше від представника позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням у належному позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачі до суду не з'явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується роздруківками з офіційного веб-сайту суду про виклик до суду, які містяться в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомили. Відзиви до суду не надали.
Представник третьої особи - Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області до суду не з'явився, про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Раніше надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника. Проти позову не заперечує. Пояснення щодо позову до суду не надав.
На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 11 грудня 2010 року, засвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 8839, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-7).
Право власності на вищевказаний будинок зареєстровано за ОСОБА_1, що підтверджується копією Витягу про державну реєстрацію прав № 28797824 від 26.01.2011 (а.с. 8).
Відповідно до копії довідки Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 476/02-01-26 від 13.03.2018, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, і має такий склад сім'ї: дружина - ОСОБА_2, син - ОСОБА_5, батько - ОСОБА_3, син - ОСОБА_6, знайомий - ОСОБА_4, тітка - ОСОБА_10 (а.с. 10).
Допитані раніше в судових засіданнях в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 надали аналогічні пояснення та зазначили, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно зареєстровані, однак не проживають у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР, члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно з ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Беручи до уваги те, що позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1, а відповідачі не проживають у зазначеному будинку більше чотирьох років, у добровільному порядку з реєстрації у належного позивачу будинку не знялись, тим самим порушуючи конституційне право останнього, як власника даного будинку, на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, у суду є всі підставі для задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вирішує питання про відшкодування судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України; ст. 72 ЖК УРСР, ст.ст. 11, 16, 316, 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263-265, 280-284, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Завгородньої Вікторії Вікторівни про відмову від позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у належному позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1, - задовольнити.
Закрити провадження у вказаній цивільній справі в частині позовних вимог щодо визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, такою, що втратила право користування житловим приміщенням у належному позивачу будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Усунути ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) перешкоди в користуванні та розпорядженні належним йому на праві приватної власності житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, визнавши ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) такими, що втратили право користування житловим приміщенням у належному позивачу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) витрати по сплаті судового збору у сумі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.).
Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1) витрати по сплаті судового збору у сумі 352,40 грн. (триста п'ятдесят дві грн. 40 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Яркіна