Справа № 496/2946/15-ц
Провадження № 8/496/3/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 року Біляївський районний суд

Одеської області

у складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Горищенко К.І.

представника заявника (відповідача по справі) Стаханової М.Д.

правонаступника позивача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку та витребування майна,-

В С Т А Н О В И В:

17.12.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставина рішення суду, уточнивши яку (т. 2 а.с. 25-27), просить поновити їй строки на перегляд рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.08.2016 року та скасувати зазначене рішення суду за нововиявленими обставинами, відмовивши в задоволенні позову ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку та витребування майна.

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 17.08.2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 до неї, третя особа: Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку та витребування майна задоволено частково, вказане рішення набрало чинності 29.09.2016 року. Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.06.2015 року її позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про визнання права на спадщину за законом задоволено частково, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до неї та ОСОБА_8 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною та визнання права власності, та зустрічного позову ОСОБА_2 до неї про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною та визнання права власності відмовлено. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.04.2016 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_4 задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено та рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.06.2015 р. скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними, визнання права власності на спадщину за законом, - задоволено частково; зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_8 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною, визнання права власності на спадкове майно, а також зустрічний позов ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною, визнання права власності на спадкове майно задоволені частково. УхвалоюВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2016 року ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про визнання договорів дарування недійсними, визнання права власності на спадщину за законом; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_8 про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною, визнання права власності на спадкове майно; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною, визнання права власності на спадкове майно, відмовлено. Далі, постановою Верховного Суду від 01.08.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 19.04.2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Відтак, постановою апеляційного суду Одеської області від 07.09.2018 року апеляційні скарги ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 задоволено частково і рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року, в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , у визнанні житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , та визнано житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рівних частках. В решті рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року залишено без змін. При цьому, вказує на те, що підставою для перегляду рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.08.2016 року за нововиявленими обставинами є те, що скасовані судові рішення, які стали підставою для ухвалення зазначеного рішення суду, що підлягає перегляду, а також є істотні обставини, які не були і не могли бути відомі на час ухвалення рішення. З огляду на вищевикладене, заявниця просить переглянути рішення суду від 17.08.2016 року за нововиявленими обставинами, скасувати останнє та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 Стаханова М.Д. на задоволенні заяви наполягала з підстав, викладених у заяві. Крім того, просила питання про поворот виконання рішення суду від 10.05.2017 року в частині вирішення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 не розглядати.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, надала відзив на заяву і просила відмовити у її задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Представник Третьої одеської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, конверт повернуто на адресу суд з надписом «Нотаріальна контора ліквідована».

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні суду знаходилася цивільна справа № 496/2946/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Третя Одеська державна нотаріальна контора про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку та витребування цього майна.

17.08.2016 року по справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Третя Одеська державна нотаріальна контора про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку та витребування цього майна - задоволено частково та визнано житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визнано частково недійсним на 2/3 частини спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_3 , видане державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори 26.11.2012 року на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 ; в частині позову про витребування 2/3 частин зазначеного житлового будинку - відмовлено.

У вищезазначеному рішенні суду були застосовані положення ч.3 ст. 61 ЦПК України (в редакції на час ухвалення рішення), а саме: рішення апеляційного суду Одеської області від 19.03.2016 року, яке було залишено в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2016 року, яким визнано недійсною заяву ОСОБА_4 до Третьої Одеської державної нотаріальної контори від 25.01.2011 року про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, цим же рішенням була визнана недійсною і аналогічна заява доньки померлої ОСОБА_2

Так, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04.06.2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про визнання права на спадщину за законом - задоволено частково та визнано, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 квартиру АДРЕСА_3 та автомобіль марки «Шкода», державний номер НОМЕР_1 , 11.08.2007року випуску, є рівним, тобто належало по 1/2 (одній другій) ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 ; визнано недійсним договір дарування в частині дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , укладений 05.12.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н . В ., зареєстрований в реєстрі за №2560; визнано недійсним договір дарування в частині дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , укладений 05.12.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н. В., зареєстрований в реєстрі за №2557; визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 ; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 ; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Шкода», державний номер НОМЕР_1 , 11.08.2007 року випуску; в решті позовних вимог - відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та ОСОБА_8 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною та визнання права власності - відмовлено, а також у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною та визнання права власності - відмовлено.

Разом з цим, рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.04.2016 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_4 задоволено частково; апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.06.2015р. скасовано та позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійсними, визнання права власності на спадщину за законом, - задоволено частково; зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_8 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною, визнання права власності на спадкове майно - задоволено частково; зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною, визнання права власності на спадкове майно , - задоволено частково. Визнано, що спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , є квартира АДРЕСА_2, квартира АДРЕСА_3, автомобіль марки Шкода, державний номер НОМЕР_1 , 2002 р.випуску», долі подружжя у спільному сумісному майні подружжя є рівними, по 1/2 частині належить кожному з подружжя, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ; визнано за ОСОБА_4 право особистої власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3, 1 /2 частку автомобіля марки «Шкода» державний номер НОМЕР_1 , 2002 р.в.; визнано недійсною заяву ОСОБА_2 до Третьої одеської державної нотаріальної контори від 25.01.2011р. про відмову від прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано недійсною заяву ОСОБА_4 до Третьої одеської державної нотаріальної контори від 25.01.2011р. про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини, ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .; визнано за ОСОБА_4 у порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2 після смерті дружини, ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_3 після смерті дружини, ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .; визнано за ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частку автомобіля марки «Шкода», державний номер НОМЕР_1 р.в. після смерті дружини, ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .; визнано недійсною заяву ОСОБА_4 до Третьої одеської державної нотаріальної контори від 10.11.2011р. про відмову від прийняття спадщини після смерті сина, ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,099га, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель за адресою: АДРЕСА_8 , після смерті сина ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку квартири АДРЕСА_7 , після смерті сина, ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнано частково недійсним в 1/6 частині договір дарування квартири АДРЕСА_3 , укладений 05.12.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу, зареєстрований за номером НОМЕР_2 ; визнано частково недійсним в 1/6 частині договір дарування квартири АДРЕСА_2 , укладений 05.12.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу, зареєстрований за номером 2560; визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 2/18 ( 1/9) частки квартири АДРЕСА_3 після смерті батька, ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 2/18 (1/9) частки квартири АДРЕСА_2 після смерті батька, ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом на 2/18 (1/9) частки автомобіля марки» Шкода» державний номер НОМЕР_1 2002р.в.

УхвалоюВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.06.2016 року ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про визнання договорів дарування недійсними, визнання права власності на спадщину за законом; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_8 про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною, визнання права власності на спадкове майно; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною, визнання права власності на спадкове майно, відмовлено.

Однак, постановою Верховного Суду від 01.02.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково та рішення апеляційного суду Одеської області від 19 квітня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В підсумку, постановою апеляційного суду Одеської області від 07.09.2018 року апеляційні скарги ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_7 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року, в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , у визнанні житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , та визнано житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рівних частках. В решті рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року залишити без змін. Вказана постанова набрала чинності.

Аналізуючи зміст рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 червня 2015 року, яке має остаточну редакцію наступним чином:

- позовні вимоги ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , задоволено в частині визнання житлового будинку з надвірними спорудами: сарай, цистерна для води, огорожа, вбиральня, що розташований в АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рівних частках;

- визнано, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 квартиру АДРЕСА_3 та автомобіль марки «Шкода», державний номер НОМЕР_1 , 11.08.2007року випуску, є рівним, тобто належало по 1/2 (одній другій) ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 ;

- визнано недійсним договір дарування в частині дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , укладений 05.12.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В ., зареєстрований в реєстрі за №2560;

- визнано недійсним договір дарування в частині дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , укладений 05.12.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н .В., зареєстрований в реєстрі за №2557;

- визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 75,7кв.м., житловою площею 56,3кв.м.;

- визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 загальною площею 49,4кв.м., житловою площею 20,2 кв.м.; визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля марки «Шкода», державний номер НОМЕР_1 , 11.08.2007року випуску;

- в решті позовних вимог відмовлено.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 423 ЦПК України встановлено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заяво, на час розгляду справи, а також скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені (отримані) після постановлення рішення суду. Не можуть вважатися нововиявленими обставинами, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог ч.4 ст.10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

Перевіряючи доводи заявника ОСОБА_3 суд враховує, що у цивільній справі № 496/2946/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку та витребування майна, жодним чином не спростовуються обставини та висновки рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.06.2015 року (в остаточній редакції) та апеляційного суду Одеської області від 19.04.2016 року.

Крім того, обставини, які на думку заявниці є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, які вона вважає істотними, були предметом дослідження та юридичної оцінки під час розгляду касаційної скарги, та ухвалення остаточного рішення по справі (постанова апеляційного суду Одеської області від 07.09.2018 року).

До того ж, рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.06.2015 рокута рішення апеляційного суду Одеської області від 19.04.2016 року не були самі по собі підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, тобто Біляївського районного суду Одеської області від 17.08.2016 року.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктами 1, 3 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів - з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення (п.1); з дня набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовано судове рішення, що стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду (п.3).

Заявниця була обізнана про наявність в провадженні суду цивільної справи № 520/3956/13-ц (тобто рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду, зокрема по цивільній справі № 496/2946/15-ц), про що свідчить вступна частина постанови апеляційного суду Одеської області від 07.09.2018 року, з якої вбачається участь у судовому засіданні 07.09.2018 року представника ОСОБА_3 . - адвоката Стаханової М.Д.

Посилання представника ОСОБА_3 - адвоката Стаханової М. Д . в тій частині, що ОСОБА_3 уклала шлюб, проживає в місті Києві, працювала там же, суд до уваги не приймає, оскільки в судовому засіданні 07.09.2018 року в апеляційному суді Одеської області брала участь представник ОСОБА_3 - адвокат Стаханова М.Д. Та обставина, що заявник працює в м. Києві, також не підтверджена, оскільки згідно трудової книжки її трудова діяльність припинена 27.03.2018 року.

До того ж, з матеріалів справи вбачається та як встановлено судом, заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами подана ОСОБА_3 до суду 17.12.2018 року, постанова апеляційного суду Одеської області ухвалена 07.09.2018 року і цього ж дня набула чинності, а закінчення строку припадає на 08.10.2018 року, тобто заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами подана після спливу тридцятиденного строку.

Натомість, посилання заявниці стосовно поважності пропущеного строку на те, що нею рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.08.2016 року по цивільній справі № 496/2946/15-ц отримано лише 16.11.2018 року суд до уваги не приймає, оскільки ці доводи безпідставні та в розумінні п. 3 ч. 2 ст. 424 ЦПК України не є підставою для поновлення пропущеного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII). Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається заявниця не є нововиявленими в розумінні ст.423 ЦПК України не спростовують покладених в основу судового рішення від 17.08.2016 року фактів та правових підстав для скасування цього рішення, крім того, враховуючи ту обставину, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.06.2015 рокуне було само по собі підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17.08.2016 року слід відмовити, залишивши вказане рішення в силі.

Керуючись ст. ст. 423, 424, 429 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Біляївського районного суду Одеської області від 17 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Третя одеська державна нотаріальна контора про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на 2/3 частини житлового будинку та витребування майна - залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2019 року.

Суддя О.І. Трушина