Справа № 202/2347/19
Провадження № 2/202/1467/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

08 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Слюсар Л.П., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради про стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу, відповідно до якої просив стягнути з Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради на свою користь середній заробіток за період вимушеного прогулу у розмірі 45 471,75 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, встановлюю, що вона не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем не додано до матеріалів позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору та здійснено вказівку на приписи ст.5 ЗУ «Про судовий збір», згідно якої його звільнено від сплати судового збору.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», з 1 січня 2019 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

В той же час, за змістом норм статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Вказана вище правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 30 січня 2019 року № № 910/4518/16.

Таким чином пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу, однак квитанцію про сплату судового збору чи документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору не додано, отже позивачем має бути сплачено судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., за наступними платіжними реквізитами: р/р 4006, МФО: 899998, , код бюджетної класифікації: 22030101 «Судовий збір», одержувач: УК в Індустріальному районі м. Дніпра, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), або позивач повинен надати суду документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У відповідності до ч.ч.2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем вищевказані приписи не виконані та копії документів належним чином не засвідчені

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних вище недоліків, а тому, позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (49108, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради (49000, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 75) про стягнення середнього заробітку за період вимушеного прогулу залишити без руху і надати позивачеві строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Слюсар