Справа № 683/878/19
У Х В А Л А

04 квітня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в м. Старокостянтинів подання головного державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 звернувся в суд з поданням і просить тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобовязань, покладених на нього постановою №54159501 від 23 червня 2018 року про стягнення 45503,30 грн. виконавчого збору.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у Старокостянтинівському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області знаходиться виконавче провадження №56663488 з приводу примусового виконання постанови №54159501 від 23 червня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 45503,30 грн. виконавчого збору.

Оскільки боржник ухиляється від виконання зобов»язання, не вживає ніяких заходів щодо його виконання за рахунок належного йому майна, просить обмежити його у праві виїзду за межі України.

В судове засідання головний державний виконавець Вовнянко Д.Л., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не зявився, подав заяву про розгляд подання у його відсутності, подання підтримує, просить задоволити.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що дане подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено як підставу для тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

За змістом п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов»язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Виходячи із зазначених норм, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов»язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Тому, чинним законодавством передбачено можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Під поняттям "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Старокостянтинівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області знаходиться виконавче провадження №56663488 з приводу примусового виконання постанови головного державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_1 від 23 червня 2018 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави 45503,30 грн. виконавчого збору.

Постановою головного державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 від 25 червня 2018 року відкрито виконавче провадження. Копія цієї постанови направлена на адресу боржника за місцем його реєстрації: м. Старокостянтинів, провул. 3-й Польовий,2Зарічна,12/3, однак відомостей про її отримання боржником немає. Крім того, ОСОБА_2 викликався державним виконавцем на 05 липня 2018 року та 19 лютого 2018 року, однак матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про отримання боржником цих викликів.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що на ім»я ОСОБА_2 зареєстровано нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці у ПАТ «ДельтаБанк».

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, головний державний виконавець зазначив, що боржник зобов»язання не виконує та ухиляється від його виконання. Вказує, що ним було встановлено факт працевлаштування боржника, в зв»язку із чим винесено 03 липня 2018 року постанову про звернення стягнення на доходи боржника та направлено за місцем роботи ОСОБА_2, однак останній звільнився з роботи, що свідчить про його ухилення від виконання зобов»язання.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

В свою чергу, державним виконавцем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження умисного ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань.

Сам по собі факт неявки боржника на виклик державного виконавця не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов"язання.

Посилання державного виконавця на те, що після направлення за місцем роботи ОСОБА_2 постанови від 03 липня 2018 року про звернення стягнення на його доходи останній звільнився, не заслуговують на увагу, оскільки згідно наявної в матеріалах справи довідки СТ «Домашній хліб» №92 від 27.07.2018 року ОСОБА_2 працював в СТ «Домашній хліб» з 01 вересня 2016 року по 09 лютого 2018 року, тобто він звільнився задовго до відкриття виконавчого провадження №56663488, а тому ця обставина не може свідчить про його ухилення від виконання зобов»язання.

З огляду на викладене, у суду відсутні достатні підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного, керуючись ст.441 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні подання головного державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: