Ухвала

Іменем України

05 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 760/19705/18-ц

провадження № 61-6067 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

БілоконьО. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалуКиївського апеляційного суду від 21 березня 2019 року у складі судді Саліхова В. В. про повернення апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_4 до Верховної Ради України про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року відкрито провадження у цій справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4. оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням правил предметної підсудності, тому просив її скасувати та направити справу на розгляд адміністративного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року про відкриття провадження у справі повернуто особі, що подала апеляційну скаргу.

До Верховного Суду 25 березня 2019 року ОСОБА_4. подав касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4., колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Статтею 353 ЦПК України визначений перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Згідно з частиною другою статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до положень параграфу 3 Глави 2 ЦПК України територіальна юрисдикція (підсудність) розмежовує компетенцію в сфері вирішення цивільних справ судами загальної юрисдикції одного рівня.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що ухвала суду першої інстанції, якою відкрито провадження у справі, може бути оскаржена лише в частині підсудності (територіальної юрисдикції).

Оскільки позивач оскаржує цю ухвалу з підстав порушення судом першої інстанції правил предметної юрисдикції, яка передбачає розмежування компетенції між судами загальної юрисдикції та судами інших юрисдикцій, оскарження в апеляційному порядку таких ухвал окремо від рішення суду положеннями статті 353 ЦПК України не передбачено.

Пунктом 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги з підстав, визначених пунктом 4 частини п'ятої статті 357 ЦПК України, оскільки ухвала про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил предметної юрисдикції не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Аналогічного висновку про те, що можливість оскарження окремо від рішення суду ухвал про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил підвідомчості (предметної та суб'єктної юрисдикції) положення процесуального законодавства не містять, а апеляційна скарга на увалу суду першої інстанції про відкриття провадження у справі не з питань порушення правил підсудності справи мала бути повернута заявнику, дійшла й Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 14 листопада 2018 року по справі № 691/1181/17.

При цьому, колегія суддів зазначає, що право на апеляційне оскарження ухвали про відкриття провадження з підстав порушення правил предметної юрисдикції ОСОБА_4. може реалізувати у порядку, визначеному частиною другою статті 353 ЦПК України.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, то колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 21 березня 2019 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом ОСОБА_4 до Верховної Ради України про зобов'язання вчинити дії.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта