справа № 631/765/17
номер провадження 2/631/173/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т.М.

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2017 року на адресу Нововодолазького районного суду Харківської області за вхідним № 2474/17 вх. надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому позивач просить стягнути з останнього заборгованість на його користь у сумі 5200,00 гривень, внаслідок неналежного виконання усного договору купівлі-продажу, укладеного в липні 2016 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2017 року головуючим суддею визначено суддю Пархоменко І.О.

Ухвалою від 19 жовтня 2017 року, під головуванням судді Пархоменко І.О. відкрито провадження по цивільній справі. Строк відрядження судді ОСОБА_3 . закінчився 06.08.2018 року, цивільна справа по суті не розглянута.

Згідно розпорядження керівника апарату суду від 19.09.2018 року за № 989 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2018 року, справу передано до розгляду судді Трояновській Т.М.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, відповідно до якого Цивільний процесуальний кодексу України викладено у новій редакції.

Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу XIII Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв`язку із зміною складу суду, ухвалою суду від 19 вересня 2018 року справу прийнято до провадження суддею Трояновською Т.М. та розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

З часу прийняття справи до провадження суддею Трояновською Т.М. позивач у судові засіданні жодного разу не з`явився, його представник через канцелярію суду надавав клопотання, проте у судові засідання також не з`являвся.

Так, у судові засідання, що були призначені на 13 березня 2019 року, 10 квітня 2019 року, 29 травня 2019 року, 14 червня 2019 року, 07 серпня 2019 року та 03 вересня 2019 року ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України на адресу зазначену у позовній заяві АДРЕСА_1 .

Судові повістки на 13 березня 2019 року та 10 квітня 2019 позивач отримав особисто 07 березня 2019 року та 05 квітня 2019 року відповідно, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

29 травня 2019 року на електрону адресу суду за вхідним № ЕП 533/19 вх. надійшло клопотання від представника позивача Василенко ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із його участю у іншому судовому засіданні.

Судову повістку на 14 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 отримав особисто 08 червня 2019 року, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, проте у судове засіданні позивач знову не з`явився.

Судова повістка про виклик у судове засідання позивача на 07 серпня 2019 року була повернута на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат не проживає».

В судове засідання, що було призначене на 03 вересня 2019 року позивач та його представник повідомлялись завчасно, відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення представник позивача ОСОБА_5 отримав судову повістку 19 серпня 2019 року, але ні позивач, ні його представник у судове засідання не з`явились.

За цей час ніяких клопотань чи заяв про розгляд справи за відсутності позивача або відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про причин своєї неявки ОСОБА_1 жодного разу суд не повідомляв.

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання також не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України. Судові повістки про виклик у судове засідання відповідача були повернуті на адресу суду з відміткою Укрпошти «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Згідно повідомлень Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області від 05.11.2018 року № 1162 та від 07.02.2019 року № 222, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Старовірівської сільської ради Нововодолазького району Харківської області не зареєстрований та не проживає.

Згідно частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України в зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали зазначеної справи, суд прийшов до висновку що вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду виходячи з наступного

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 неодноразово, належним чином, повідомлявся судом про місце і час розгляду справи, за адресою, що вказана ним у позові. Так, судова повістка про виклик у судове засідання на 13 березня 2019 року була отримана позивачем 07 березня 2019 року, судова повістка про виклик у судове засідання на 10 квітня 2019 року була отримана позивачем 05 квітня 2019 року, судова повістка про виклик у судове засідання на 14 червня 2019 року була отримана позивачем 08 червня 2019 року, але в судові засідання позивач не з`явився, про причини неявки суд не повідомляв.

Судова повістка про виклик у судове засідання позивача на 07 серпня 2019 року була повернута на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат не проживає».

В судове засідання, що було призначене на 03 вересня 2019 року позивач та його представник повідомлялись завчасно, відповідно до приписів статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення № 507 вбачається, що представником позивача ОСОБА_5 було отримав судову повістку 19 серпня 2019 року, але ні позивач ні його представник у судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина 1, частина 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України).

Приписи частини 5 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачають обов`язок суду залишити позовну заяву без розгляду у разі повторної неявки позивача, який належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду, в судове засідання і, якщо від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Як вбачається з матеріалів справи заяв від ОСОБА_1 та/або його представника про відкладення розгляду справи або розгляду справи за відсутності позивача до суду не надходили.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Практикою Європейського суду з прав людини також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Судом встановлено, що позивач особисто не цікавився ані ходом розгляду справи за його цивільним позовом, ані її результатом.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Здійснюючи аналіз норм Цивільного процесуального законодавства України слід дійти висновку, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Зважаючи на викладене, в зв`язку з неодноразовою неявкою позивача у судові засідання, відсутністю заяви про можливість розгляду справи у його відсутність та тривалий розгляд справи, суд на підставі статтей 223 та 257 Цивільного процесуального кодексу України, вважає за необхідне залишити позов ОСОБА_1 без розгляду.

Одночасно, суд вважає за необхідно роз`яснити позивачу що відповідно до частини 2 статті 257 Цивільного процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись статями 10, 19, 131, 223, 247, 257, 260, 261, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором купівлі продажу залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов, якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Нововодолазький районний суд Харківської області (відповідно до пункту 15.5 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України) протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т.М.Трояновська