Справа № 694/1549/18
провадження № 2/694/144/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
02.04.2019 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Гончаренко Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Блискавки А.С,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Звенигородка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2006 року, від якого мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Окрім цього, ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 За рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07.04.2005 р. з нього були стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки в розмірі ј частини його заробітку щомісячно, а рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21.08.2014 р. на її користь було зменшено розмір аліментів та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в зменшеному розмірі в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісячно. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей.
Ухвалою суду від 28.01.2019 року провадження по вищезазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання.
Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в підготовче засідання не зявились. Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позову.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з»явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином. Судом за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві направлялася копія позову з додатками на ім»я третьої особи, що підтверджується поштовим відправленням суду, яке повернулася до суду з відміткою поштового відправлення «За закінченням встановленого строку зберігання».
Суд ухвалив провести розгляд справи у підготовчому засіданні без участі сторін та третьої особи на підставі наявних у справі доказів.
У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).
Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що даний позов обґрунтований і підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 07.11.2006 року сторони зареєстрували шлюб у Моринській сільській раді Звенигородського району Черкаської області, актовий запис №10 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в свідоцтві про народження яких відповідач записаний як батько (а.с.10-11).
Між тим, ОСОБА_1 зазначає про те, що батько дитини ОСОБА_2 добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, діти мешкають з нею та перебувають на її повному утриманні. Від позивача стало відомо, що гр.ОСОБА_3 - це перша дружина відповідача, та на утримання їхньої спільної дитини, відповідач вже сплачує аліменти, про що до матеріалів позовної заяви надала копію заочного рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 21.08.2014 року №711/4314/14-ц /а.с.12-13/та копію виконавчого листа /а.с.14-15/.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За ч. 3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України).
Обов»язок по утриманню дитини є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Причому обов»язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.
Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу такої матеріальної допомоги на утримання дітей.
Розглянувши справу у межах заявлених вимог, на підставі встановлених і наведених судом фактів, а також враховуючи матеріальне становище позивача, згоду відповідача з позовом щодо сплати аліментів, наявність на утриманні останнього дитини ОСОБА_5, недопущення погіршення матеріального становища сторін, а також неповнолітньої дитини відповідача та третьої особи, що мають істотне значення, їх рівні права на одержання від батька матеріальної допомоги, що мають істотне значення, суд приходить до висновку,що з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку на кожну дитину.
Позивачкою вказано в позові про стягнення аліментів щомісячно з 01 жовтня 2018 року, а саме з дати заявленого позову, але оскільки згідно штампу вхідної кореспонденції Звенигородського районного суду Черкаської області позовну заяву отримано 10.10.2018 року, то відповідно до ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти слід стягнути саме з дати пред»явлення позову до суду.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: в частині мінімального розмір аліментів на одну дитину, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Такий розмір аліментів буде необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей та цілком відповідатиме принципу рівності обовязків обох батьків з утримання спільних дітей.
У відповідності зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.
Враховуючи те, що позивач при зверненні з позовом до суду була звільнена від сплати судового збору, на підставі 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
На підставі ст.ст.180,181,182,183 СК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 200, 247, 263-265 ЦПК України, суд,
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 жовтня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 768 грн. 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Гончаренко Т.В.