ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/60/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Дубова М.В.

за участю учасника справи: позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2016 року (суддя Палінчак О.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання договору,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2015 року ОСОБА_4, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що 27 серпня 2012 року між ним та колишньою дружиною ОСОБА_5 (на даний час ОСОБА_5.) був укладений договір стосовно визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав, виконання обов'язків батьком, який проживає окремо від дочки ОСОБА_7.

Проте, умови договору відповідачем не виконуються, оскільки позивач як батько вже тривалий час позбавлений зустрічей з дитиною через зміну відповідачкою свого місця проживання та уникнення контактів з позивачем, тим самим позбавляючи дитину зустрічей з батьком.

Внаслідок невиконання відповідачем умов договору істотно порушуються його права як батька.

У зв'язку з цим позивач просив суд розірвати укладений між сторонами договір від 27 серпня 2012 року стосовно визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав батьком, який проживає окремо від доньки - ОСОБА_7.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2016 року позов задоволено.

Розірвано договір від 27 серпня 2012 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Гайдамакою О.В., зареєстрованого в реєстрі за №741.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 487 грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим.

Посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що позивач жодним чином не довів чим порушує його права оспорюваний договір або в який спосіб унеможливлює реалізацію прав відносно дитини, яка необхідність в розірванні договору, як розірвання судом договору, що укладений в інтересах малолітньої дитини, буде сприяти в реалізації прав позивача.

Суд першої інстанції, задовольнивши позов, позбавив дитину власного права на одержання щомісячно від позивача матеріального утримання в розмірі 1/3 частини грошових коштів до 2027 року, чим грубо порушив вимоги п. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» та ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства».

Суд, на думку апелянта, порушив вимоги ЦПК України, задовольнивши клопотання ОСОБА_4 про роз'єднання первісного та зустрічного позовів, адже одразу після цього задоволив позов про розірвання договору, як наслідок, звільнив позивача від виконання покладеного договором обов'язку сплачувати щомісячні платежі на користь малолітньої ОСОБА_7, а вирішення спору ОСОБА_5, який поданий в інтересах дитини, про стягнення несплачених аліментів протягом 4 років, відклав на інший календарний місяць.

Апелянт не погоджується з висновками суду про ненадання ОСОБА_5 жодних доказів виконання умов спірного договору. Про зміну місця проживання відповідач повідомляла позивача листом, а також повідомила його батьків. Крім того, у зв'язку з ухиленням ОСОБА_4 від участі у вихованні дитини тричі зверталась до служби у справах дітей Хмельницької РДА з проханням забезпечити зустрічі батька з дитиною.

Також ОСОБА_5 зазначає, що судом першої інстанції надано неналежну оцінку доказам у справі, а саме листам служби у справах дітей Хмельницької міської ради, повідомленню Управління ДМС в Хмельницькій області про зняття ОСОБА_5 з реєстраційного обліку, повідомленню Хмельницького МВ УМВС в Хмельницькій області, за змістом якого повідомила правоохоронному органу, що власну господарську діяльність здійснює за адресою АДРЕСА_1, та інших доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 26 квітня 2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року вказану ухвалу скасовано, справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду.

Апелянт - відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилась, про час на місце розгляду справи повідомлялась в порядку, установленому законом. Про судове засідання, яке проводилося 6 грудня 2018 року ОСОБА_5 повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (т. 2 а. с. 175). 5 грудня 2018 року до Хмельницького апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи та повідомлення її про наступне судове засідання за адресою АДРЕСА_2. Направлене на зазначену адресу рекомендоване повідомлення про судове засідання 15 січня 2019 року повернулось без вручення за закінченням терміну зберігання. Судом з'ясовувалось місце реєстрації апелянта. Встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3. Відправлене на зазначену адресу повідомлення про виклик до суду отримав ОСОБА_9 - батько апелянта (т. 2 а. с. 188).

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторони мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Апелянт про зміну адреси чи місцезнаходження не повідомила, за отриманням інформації щодо руху поданої нею апеляційної скарги до апеляційного суду не зверталась, а відтак, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі з 7 лютого 2009 року по 14 серпня 2012 року в ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторним) (т. 1. а. с. 6). Після розірвання шлюбу батьки визначили, що місцем проживання дочки є місце проживання матері.

27 серпня 2012 року між сторонами було укладено та нотаріально посвідчено договір (б/н), в якому батьком та матір'ю було визначено місце проживання дитини, здійснення батьківських прав, виконання обов'язків батьком, який проживає окремо від доньки ОСОБА_7 (т. 1 а. с. 10).

Відповідно до п. 4.1. договору батько, який проживає окремо від доньки за умовами договору має наступні права, серед яких: право на безперешкодне спілкування з донькою та спільний відпочинок відповідно до порядку, який визначений розділами 6, 7 договору.

За п. 6.1. договору батько має право безперешкодно спілкуватися з донькою впродовж усього тижня в денний час (з 8-ї години до 20-ї години) як по телефону, так і особисто без обмеження в часі як за місцем її проживання, так у будь-якому місці її знаходження незалежно від стану її здоров'я за умови попереднього погодження з матір'ю.

Розділом 7 договору визначений порядок перебування доньки з батьком.

Згідно п. 5.2.4. договору матір зобов'язана не чинити перешкод у спілкуванні доньки з батьком, бабою чи з іншими членами сім'ї та родичами батька, якщо таке спілкування не завдає шкоди фізичному і психічному здоров'ю доньки, її моральному розвитку.

У разі зміни місця проживання доньки матір зобов'язується попереджувати батька усно чи письмово із вказанням точного місця проживання доньки не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання (п. 5.2.1. договору).

30 червня 2015 року позивач звертався до служби у справах дітей Хмельницької міської ради щодо участі у вихованні доньки та для встановлення місця проживання та перебування дитини.

Згідно відповідей Служби у справах дітей ХМР від 7 липня та 19 серпня 2015 року служба вказала, що у телефонній розмові ОСОБА_5 повідомила, що вона з донькою в м. Хмельницькому не проживають (т. 1 а. с. 12, 13).

За повідомленням Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області від 13 серпня 2015 року № 03 Б-215 ОСОБА_5 13 червня 2015 року знята з реєстраційного обліку в Хмельницькій області в м. Київ (т. 1 а. с. 14).

Згідно повідомлення від 3 вересня 2015 року №13697 Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області на запит позивача, ОСОБА_5 разом з дочкою ОСОБА_7 з 6 серпня 2015 року значаться зареєстрованими за адресою АДРЕСА_2 (т. 1 а. с. 15).

За розв'язанням вирішення конфлікту між батьками щодо участі у вихованні дитини позивач звертався до Хмельницького міського Центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді. У відповіді від 27 серпня 2015 року №432/01-05 вказано, що 10 серпня 2015 року психолог центру у телефонному режимі поспілкувалась з ОСОБА_5 У розмові остання повідомила, що зустрічі батька з дитиною не відновляться до тих пір поки ОСОБА_4 не примириться з чоловіком відповідача. (т. 1 а. с. 17).

Також ОСОБА_4 звертався до Хмельницького МВ УМВС України щодо проведення розшуку та встановлення місяця знаходження відповідача та доньки, що підтверджується відповіддю правоохоронних органів (т. 1 а. с. 16).

25 серпня 2016 року начальником служби у справах дітей Хмельницької райдержадміністрації, головним спеціалістом служби у справах дітей Хмельницької райдержадміністрації, дільничним інспектором Хмельницького районного відділення поліції та в присутності ОСОБА_4 було здійснено виїзд за адресою АДРЕСА_2, під час якого було встановлено, що мати ОСОБА_5 разом з дитиною ОСОБА_7 перебували за місцем їх проживання. Під час телефонної розмови відповідач повідомила, що не має наміру виходити на вулицю та спілкуватися з працівниками служби у справах дітей, дільничним інспектором та батьком дитини, оскільки збирається на батьківські збори, а дитина готується до школи (т. 1 а. с. 121).

Крім того ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 26 січня 2017 року у відповідності до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України зобов'язано Хмельницьку районну державну адміністрацію як орган опіки та піклування надати письмовий висновок щодо розв'язання спору, який виник між сторонами по справі.

На виконання вказаної ухвали суду 28 лютого 2017 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини Хмельницької райдержадміністрації на розгляд якої було винесено питання щодо надання письмового висновку щодо розв'язання спору між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо участі батька у вихованні їх малолітньої дочки ОСОБА_7. Проте розгляд питання було перенесено у зв'язку з тим, що мати дитини, ОСОБА_5 не з'явилася на засідання комісії, хоча про засідання повідомлена належним чином (т. 2 а. с. 97).

На чергове засідання комісії з питань захисту прав дитини 22 березня 2017 року ОСОБА_5, яка належним чином повідомлена про засідання, вдруге не з'явилась, у зв'язку з чим Хмельницька районна державна адміністрація позбавлена була можливості надати висновок щодо розв'язання спору між сторонами (т. 2 а. с. 99).

Вказані обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_5 чинить перешкоди позивачу ОСОБА_4 у спілкуванні з дочкою, чим порушує умови укладеного між сторонами договору.

Крім того, ОСОБА_5 під час розгляду справи не надала суду доказів про отримання позивачем листа від 20 серпня 2015 року про зміну місця проживання дочки. А листи-повідомлення, датовані вереснем-жовтнем 2016 року, суд правильно не взяв до уваги у якості доказів виконання умов спірного договору, оскільки вони були направлені позивачу вже під час судового розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_5 в порушення умов п. 5.2.1., п. 5.2.4 договору від 27 серпня 2012 року не повідомила ОСОБА_4 про зміну місця проживання та реєстрації дитини, чим перешкоджала зустрічам з дитиною, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про істотне порушення відповідачем умов договору, що є підставою відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України для розірвання договору.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Так, відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Посилання апелянта, що позивач жодним чином не довів чим порушує його права оспорюваний договір або в який спосіб унеможливлює реалізацію прав відносно дитини, яка необхідність в розірванні договору, і як розірвання судом договору буде сприяти в реалізації прав позивача, є необґрунтованим та спростовується наявними в матеріалах справи доказами, щодо відсутності у позивача можливості спілкуватись з донькою.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, задовольнивши позов, позбавив дитину власного права на одержання щомісячно від позивача матеріального утримання в розмірі 1/3 частини грошових коштів до 2027 року, апеляційний суд до уваги не бере. Розірвання договору, укладеного між сторонами, не свідчить про позбавлення дитини права на одержання щомісячного матеріального утримання.

Крім того, рішенням Вінницького міського суду від 16 серпня 2017 року задоволено позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на доньку ОСОБА_7 Рішення набрало законної сили.

Не може бути підставою для скасування рішення суду, твердження апелянта, що суд порушив вимоги ЦПК України, задовольнивши клопотання ОСОБА_4 про роз'єднання первісного та зустрічного позовів. Зустрічний позов вже розглянутий.

Безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, є доводи ОСОБА_5 про те, що про зміну місця проживання вона повідомляла позивача листом, а також повідомила його батьків, і що у зв'язку з ухиленням ОСОБА_4 від участі у вихованні дитини тричі зверталась до служби у справах дітей Хмельницької РДА з проханням забезпечити зустрічі батька з дитиною.

Посилання апелянта, що судом першої інстанції надано неналежну оцінку доказам у справі, а саме листам служби у справах дітей Хмельницької міської ради, повідомленню Управління ДМС в Хмельницькій області про зняття ОСОБА_5 з реєстраційного обліку, повідомленню Хмельницького МВ УМВС в Хмельницькій області, за змістом якого повідомила правоохоронному органу, що власну господарську діяльність здійснює за адресою АДРЕСА_1, та інших доказів, є необґрунтованими, не можуть бути підставою для скасування рішення та відмови у позові.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 21 січня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова

Т.О. Янчук