Постанова

Іменем України

17 січня 2019 року

м. Київ

справа № 725/1962/17-ц

провадження № 61-32785св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Штелик С. П.,

учасники справи:

боржники: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

особа, дії якої оскаржуються - державний виконавець Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Коломійчук ВіталійПетрович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20 червня 2017 року в складі судді Галичанського О. І. та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 13 липня 2017 року в складі колегії суддів: Яремка В. В., Литвинюк І. М., Перепелюк І. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду зі скаргою на постанови державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (далі - Чернівецький міський відділ) Коломійчука В. П.

Скарга мотивована тим, що на виконанні у Чернівецькому міському відділі знаходилися виконавчі листи, видані на виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 березня 2015 року у справі за позовом Комунального підприємства «Чернівецький академічний обласний український музично-драматичний театр ім. О. Кобилянської» (далі - КП «Чернівецький академічний обласний український музично-драматичний театр ім. О. Кобилянської») до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення.

15 липня 2016 року державний виконавець Чернівецького міського відділу без належного повідомлення заявників склав акт про те, що двері у квартирі АДРЕСА_1, з якої підлягають виселенню боржники, відчинені, боржників у ній немає, їхнє майно відсутнє за винятком зламаного дивану.

Постановами державного виконавця Чернівецького міського відділу Коломійчука В. П. від 23 листопада та від 07 грудня 2016 року закінчено виконавчі провадження № № 47635748, 47635808, 47635779 з виконання зазначених виконавчих листів.

Посилаючись на незаконність винесених постанов про закінчення виконавчих проваджень, порушення їхніх прав, заявники просили визнати незаконними і протиправними постанови державного виконавця Чернівецького міського відділу.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20 червня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у державного виконавця були підстави для закінчення виконавчих проваджень у зв'язку з повним виконанням боржниками судового рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 13 липня 2017 року ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20 червня 2017 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять постановлені у справі ухвали скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що примусове виселення відбулось до ухвалення остаточного рішення за заявою боржників про відстрочення виконання рішення суду про виселення, процедура виселення була проведена усупереч законодавства з порушенням прав боржників; заявників не було повідомлено про примусове виселення.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд установив, що з 25 травня 2015 року на виконанні у Чернівецькому міському відділі знаходилися виконавчі листи, видані на виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 04 березня 2015 року у справі за позовом КП «Чернівецький академічний обласний український музично-драматичний театр ім. О. Кобилянської» до ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення.

04 липня 2016 року державний виконавець Чернівецького міського відділу рекомендованим поштовим відправленням, надісланим на адресу боржників, повідомив останніх про проведення примусового виконання рішення суду про виселення 15 липня 2016 року об 11.00 год.

Поштові повідомлення боржники отримали 13 липня 2016 року, що спростовує доводи касаційної скарги про неповідомлення про примусове виселення.

15 липня 2016 року державним виконавцем складено акт про те, що виходом за адресою: АДРЕСА_1, з'ясовано, що двері квартири відчинені, боржників в квартирі немає, вони там не проживають, майна в квартирі немає, крім дивана, який знаходиться на балконі в зламаному стані.

Постановами державного виконавця Чернівецького міського відділу Коломійчука В. П. від 23 листопада та 07 грудня 2016 року закінчено виконавчі провадження з виконання зазначених виконавчих листів.

Частиною третьою статті 66 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції станом на винесення оскаржуваних постанов передбачено, що примусове виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від боржника, його майна, домашніх тварин та у забороні боржнику користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Отже, встановивши, що спірна квартира є фактично вільною від боржників та від їхнього майна, державний виконавець виніс постанови про закінчення виконавчих проваджень.

Помилкове зазначення державним виконавцем у постановах інших норм закону не вплинуло на правильність вирішення по суті питання щодо закінчення виконавчих проваджень.

У зв'язку з цим доводи касаційної скарги про незаконність винесених постанов є необґрунтованими.

Відповідно до статті 383 ЦПК України 2004 року сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Постановами про закінчення виконавчих проваджень права та свободи заявників не порушено, оскільки вони не є стягувачами у виконавчому провадженні й цими постановами на них не покладено жодних зобов'язань.

При вчиненні виконавчих дій щодо виселення заявників були присутні поняті, інспектор Чернівецького відділення поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області та представник Приватногоо підприємства «Житлосервіс», а також представник стягувача.

Скарга заявників не містить самостійних вимог про визнання незаконною самої процедури їх виселення.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 13 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

А.О. Лесько

С.П. Штелик