Справа № 661/4234/18
Провадження № 2/661/55/19
Новокаховськийміський суд Херсонськоїобласті в складі:
головуючоїсудді: ОСОБА_1
за участю секретаря: Юрченка Д.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулась з вищевказаним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого зазначила, що вона є співвласником квартири, яка розташована за адресою: Херсонська область,м.Нова Каховка, вул. Французська (ОСОБА_6) АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності від 18 жовтня 2018 року. Згідно довідки, виданої відділом реєстрації Новокаховської міської ради про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, у зазначеній квартирі також зареєстровані: колишня невістка ОСОБА_3 ОСОБА_4 та онук - ОСОБА_5, проте, з 2010 року та по теперешній час вони мешкають за іншою адресою, у спірній квартирі не бувають, нею не цікавляться, разом з тим, скасувати свою реєстрацію в цьому житловому приміщенні в добровільному порядку відмовляються, що тягне за собою для позивачки понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та суттєво обмежує права як співвласників на розпорядження своїм майном, а тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом.
В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву, в якій вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник позивачки за довіреністю - ОСОБА_7 в судове засідання також не з'явився, надав письмову заяву, в якій вимоги позову підтримав, просив розглянути справу в його відсутність, проти її заочного розгляду не заперечував.
Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем реєстрації повідомлені належним чином, відповідно до ст. 128 ЦПК України, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи безїх участі останні на адресу суду не надсилали. При цьому слід зазначити, що на адресу відповідачів було направлено копію ухвали про відкриття провадження, в якій було встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до даного часу такого відзиву суду надано не було.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, судове засідання слід проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа мешкає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно зі ст. 33 Конституції України вільний вибір місця проживання є одним з основних конституційних прав людини.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти і користуватись своєю власністю; право власності є непорушним.
Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку /квартири/ визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його права використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
З матеріалів справи вбачається, що Позивачка в 2005 році скориставшись своїм правом на безоплатну приватизацію, стала співвласницею квартири №67, що розташована за адресою: будинок №9, по вул. Французська (ОСОБА_6), у м.Нова Каховка, Херсонської області. Іншими співвласниками цього приміщення, які набули таке право також в порядку приватизації, є син позивачки -ОСОБА_8 та - ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 18 жовтня 2005 року .
Судом встановлено, що з 2005 до 2015 року відповідач ОСОБА_9 ОСОБА_4 перебувала у шлюбі із сином позивачки - ОСОБА_8.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992р. приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян України.
Таким чином, громадянин безоплатно одержує у власність частку із державного житлового фонду, а тому квартира, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність шляхом приватизації, є його особистою приватною власністю.
Законом України «Про внесення змін до статті 61 Сімейного Кодексу України щодо об'єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011року № 2913-ІУ, який набрав чинності 08 лютого 2011 року ( далі - Закон), стаття 61 Сімейного Кодексу України була доповнена частиною п'ятою, згідно якої об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.
Проте, частину 5 виключено із ст. 61 СК України на підставіЗУ № 4766VI ( 4766-17 ) від 17.05.2012 року, а на час виникнення спірних правовідносин СК України такої норми не містив. Приватизація спірної квартири мало місце під час дії ст.61 СК ( в редакції Закону від 10.01.2002 року), а тому не може бути спільною сумісною власністю колишнього подружжя відповідно до вимог ст. 60 СК України.
Таким чином, ОСОБА_3 ОСОБА_4 не має права власності на спірну квартиру, як на майно , придбане в шлюбі, оскільки її колишній чоловік ОСОБА_8 одержав свою в ній частку в порядку безоплатної приватизації, тобто, ця частка є його особистою приватною власністю , а не спільною сумісною власністю подружжя.
Згідно довідки,виданої відділом реєстрації Новокаховської міської ради про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №04-06/7810 від 09.08.2017 року, за адресою: Херсонська область, м.Нова Каховка, вул. Французська (ОСОБА_6)АДРЕСА_2, зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5.
Згідно акту від 24.09.2018 року, складеного головою правління ОСББ «Паризької Комуни 9» в присутності свідків-сусідів : ОСОБА_10 та ОСОБА_11В, - ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5 за адресою: Херсонська область, м.Нова Каховка, вул. Французська (ОСОБА_6) АДРЕСА_1, на час створення ОСББ тобто - 27.04.2016 року, у спірній квартирі проживали.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Цивільним Кодексом України передбачена спеціальна норма для визнання членів сім'ї власника такими, що втратили право користування житловим приміщенням (ч. 2 ст. 405 ЦК України), яка підлягає застосуванню до даних правовідносин.
Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Жодних належних та допустимих доказів на спростування вимог позову відповідачі суду не подали.
Отже, з огляду на всі встановлені судом обставини, зважаючи також на відсутність заперечень відповідачів, на підставі ч.2 ст.405 ЦК України, суд вважає, що останніх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою №67, будинок №9 по вул. Французська (ОСОБА_6) у м.Нова Каховка, Херсонської області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 259, 263, 265, 273 280-282, 289 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОСОБА_4, ОСОБА_5 Миколайовичапро визнання особи такою, щовтратила право користуванняжитловимприміщенням,задовольнити повністю.
ОСОБА_3 ОСОБА_4, 20 червня 1978 рокународження, такою, щовтратила право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №67, будинок №9 по вул. Французська (ОСОБА_6) у м.Нова Каховка, Херсонської області.
ОСОБА_3 ОСОБА_5, 27 квітня 2000 рокународження, таким, щовтратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою №67, будинок №9 по вул. Французська (ОСОБА_6), у м.Нова Каховка, Херсонської області.
Повний текст рішення суду складено 15 січня 2019 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Рішення може бути оскаржене до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог, встановлених ст.353-356 ЦПК України.

Ознайомитись з текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Суддя М. Є. Бойко