РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3434/18

22 січня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що йому згідно із реєстраційним посвідченням від 21 грудня 1992 року, виданим Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, в якій зареєстровано пятеро осіб, серед яких і його невістка ОСОБА_2, відповідач по справі. За місцем реєстрації відповідач не проживає понад один рік без поважних причин, вказаним житловим приміщенням не користується, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі немає і взагалі квартирою не цікавиться. Оскільки відповідач за вищевказаною адресою не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірно нарахованих комунальних послуг. Просив суд визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Костопільського районного суду від 21.12.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб, які беруть участь у справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про визнання позову та розгляд справи у її відсутності.

Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд рахує за вірне прийняти визнання відповідачем предявленого позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим.

Матеріалами справи встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення від 21 грудня 1992 року, виданого Рівненським обласним бюро технічної інвентаризації та копією технічного паспорта, виданого 21.12.1992 року, інвентарний номер 4469, реєстровий номер 19-1-237.

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про склад сімї №121, виданою 23.11.2018 року ОСББ «Молодіжний», однак за даною адресою фактично не проживає.

Згідно ст.405 ЦК України при відсутності члена сімї власника житла без поважних причин понад один рік, він втрачає право на користування цим житлом та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Судом встановлено, що відповідач фактично за місцем реєстрації не проживає понад один рік, тобто не користується житлом без поважних причин, витрати по оплаті комунальних послуг не несе, участі в утриманні житла не бере, з реєстрації не знімається, що позбавляє позивача права повноцінно розпоряджатися своїм майном.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 150 ЖК України передбачене право громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину) будинку, квартиру, користуватись ним (нею) для особистого проживання членів їх сімей і право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд, дарувати, продавати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказані норми передбачають усунення будь-яких порушень права власності.

Позивач просив захистити його право, як власника будинку, шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2, особою, яка втратила право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 12, 13, 141, 229, 247, 258, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, (11.09.1987 р. н., місце реєстрації АДРЕСА_2), такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі №204, будинку №22, що по вул. Степанська в м.Костопіль Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (житель ІНФОРМАЦІЯ_2., Рівненська обл.), паспорт серії СР 238216, виданий 10.06.1997 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН:НОМЕР_1.

Відповідач:

ОСОБА_2, (місце реєстрації АДРЕСА_3., Рівненська обл.).

Повне рішення складено

23 січня 2019 року

СуддяОСОБА_3