Дата документу 03.04.2019 Справа № 330/963/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 330/963/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1286/19 Федорець С.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Полякова О.З.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Якимівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області - ОСОБА_3 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_4, зацікавлена особа - Якиміський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, про встановлення особи,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про встановлення особи,

зазначивши зацікавлену особу - Якиміський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, посилаючись на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Брянка Луганської області.

Зазначає, що певний час він проживав в зазначеному місці, одружився, мав сім`ю.

В подальшому за вчинення злочинів неодноразово відбував покарання, внаслідок чого втратив сімейні та родинні зв`язки.

Наприкінці 1999 року, не маючи роботи та місця постійного проживання в м. Сімферополь АРК ним було втрачено паспорт громадянина України (зразка СРСР).

Влітку 2004 року він почав проживати в с. Таврійське (на той час Червоноармійське) Якимівського району Запорізької області, працювати по найму на сільськогосподарських роботах.

В грудні 2017 року він звернувся до Якиміського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області з метою встановлення його особи, встановлення його належності до громадянства України та видачі паспорта громадянина України.

Якиміським районним сектором Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області було проведено перевірку відомостей, які було надано ним, здійснено запити до установ.

За результатами перевірки було винесено висновок, згідно якого йому було відмовлено у оформленні паспорта громадянина України у зв`язку з тим, що його особу не було ідентифіковано, належність до громадянства України не встановлено та рекомендовано йому звернутися до суду із заявою про встановлення особи.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд постановити судове рішення згідно якого особу ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Брянка Луганської області - встановлено, належність ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Брянка Луганської області до громадянства України - встановлено.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2018 року заяву задоволено повністю.

Встановлено особу ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Брянка Луганської області.

Встановлено належність ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Брянка Луганської області до громадянства України.

У апеляційній скарзі представник Якимівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області - ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повному обсязі з'ясовані обставини, що мають значення для підтвердження належності до громадянства України. При розгляді питання про належність заявника до громадянства України, не правильно застосовані норми ЗУ «Про громадянство», а тому факт належності не встановлений. Просить скасувати рішення суду в частині встановлення належності заявника до громадянства України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право частково скасувати судове рішення і ухвалити у відповідній частині нове рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення у випадку порушення норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Брянка Луганської області.

28 червня 1990 року ОСОБА_4 був засуджений Залізничним районним судом м. Сімферополя АР Крим за ст. 42, ч. 4 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК УРСР до 5 років позбавлення волі.

З 13 серпня 1990 року до 24 лютого 1991 року ОСОБА_4 відбував покарання у Вільнянській виправній колонії № 20. 24 лютого 1991 року для подальшого відбування строку заявник був переведений до Дрогобицької виправної колонії № 40, де перебував до 29 лютого 1992 року, коли був переведений в Макошинську (зараз - Менську) виправну колонію № 91, звідки 04 грудня 1992 року був звільнений на підставі Закону України «Про амністію».

У 1999 році ОСОБА_4 було втрачено паспорт громадянина України (зразка СРСР). Влітку 2004 року заявник почав проживати в с. Таврійське (раніше - Червоноармійське) Якимівського району Запорізької області.

В грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Якимівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області з метою встановлення його особи, встановлення його належності до громадянства України та видачі паспорта громадянина України, де йому було відмовлено в задоволенні зазначеної заяви та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення особи.

Задовольняючи вимоги заявника, суд першої інстанції виходив з того, що суду надані всі необхідні докази на підтвердження особи заявника та факту його належності до громадянства України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині встановлення належності ОСОБА_4 до громадянства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про громадянство» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо встановлення належності до громадянства України відповідно достатті 3 цього Закону.

Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) відповідно до Закону України "Про громадянство України" визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у суду повноважень щодо встановлення належності заявника до громадянства України, оскільки законодавством передбачено чіткий порядок встановлення даного факту.

Виходячи з викладеного, оскаржуване рішення в частині встановлення належності ОСОБА_4 до громадянства України підлягає скасуванню із відмовою в задоволенні заяви у цій частині.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Якимівського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області - ОСОБА_3задовольнити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2018 року по цій справі в частині встановлення належності до громадянства скасувати та прийняти в цій частині постанову наступного змісту:

В задоволенні заяви ОСОБА_4про встановлення належності до громадянства України відмовити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Дата складання повної постанови 08 квітня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: О.З. Поляков

Е.А. Онищенко