Єдиний унікальний номер 722/1001/17
Номер провадження 2/722/1/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року м. Сокиряни

Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Ратушенка О.М.,

з участю секретаря

судового засідання: ОСОБА_1,

сторони та інші учасники справи:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

представник позивача: ОСОБА_4

представник відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 сільської ради Сокирянського району Чернівецької області про визнання недійсним та скасування рішень сільської ради і свідоцтва на право власності на земельну ділянку,

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаним вище позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 сільської ради Сокирянського району Чернівецької області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.08.2006 року він є власником житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Київська, 43 с. Волошкове Сокирянського району Чернівецької області після смерті батька ОСОБА_7

Вказаний житловий будинок розміщений на земельній ділянці площею 0,22 га., як надавалась його померлому батькові.

Рішенням ОСОБА_6 сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №43/4-16 від 13.05.2016 року йому було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, орієнтовною площею 0,22 га в с. Волошкове, вул. Київська, 43 та для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,53 га.

Виконуючи рішення сільської ради 27.05.2016 року він уклав з ФОП ОСОБА_8 договір на виконання робіт по формуванню технічної документації із землеустрою, під час чого зясувалося, що власник сусідньої земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: :01:001:0102, що розташована за адресою: вул. Київська, 45 с. Волошкове ОСОБА_3 при виготовленні технічної документації із землеустрою та оформленні свідоцтва про право власності порушив межі земельної ділянки, яка перебувала у його користуванні. При цьому, межа, що визначена виготовленою на його замовлення технічною документацією із землеустрою проходить таким чином, що майже зачіпає будівлю належної йому літньої кухні та камяного сараю.

Вважає що вказані обставини підтверджуються відповіддю начальника відділу Держгеокадастру у Сокирянському районі Чернівецької області від 08.09.2016 року №1400/6-16, згідно якої при порівнянні конфігурації земельних ділянок по відношенню до аерофотозйомки 1957 року встановлено, що площа земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 збільшена за рахунок земельних ділянок інших суміжних землекористувачів.

Рішенням ОСОБА_6 сільської ради №115/12-12 від 27.12.2012 року «Про затвердження матеріалів погоджувальної комісії» затверджено акт погоджувальної комісії та остаточно визначено ОСОБА_3 площі земельних ділянок за цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських споруд в розмірі 0,25 га за рахунок земель житлової та громадської забудови в с. Волошкове та для ведення особистого селянського господарства площею 0,215 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення.

Вказаному рішенню сільської ради передувало рішення ОСОБА_6 сільської ради №57-5-11 від 19.08.2011 року про надання ОСОБА_3 дозволу на розробку технічної документації та виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га.

Вважає, що рішення ОСОБА_6 сільської ради №115/12-12 від 27.12.2012 року «Про затвердження матеріалів погоджувальної комісії» було винесене без фактичного врахування висновків комісії та з порушенням його прав як суміжного землекористувача.

Відповідно до акту погодження меж від 9.10.2012 року загальний розмір земельної ділянки відповідача по вул. Київській, 45 мав становити 0,2715 га.

Сільська рада, маючи достатню можливість без будь яких порушень законодавства і його прав, як суміжного землекористувача, виділити ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку і господарських споруд земельну ділянку в розмірі 0,25 га за рахунок земель житлової та громадської забудови с. Волошкове по вул. Київській, 45, передала відповідачу за однією адресою в межах населеного пункту 0,25 га як ділянку для обслуговування житлового будинку і ще частину фактично використовуваної ним земельної ділянки за тією ж адресою, площею 0,0215 га, з боку земельної ділянки ОСОБА_9, яка відповідно до ст.38 ЗК України відноситься до земель житлової та громадської забудови, під виглядом земель сільськогосподарського призначення, не приймаючи рішення про зміну цільового використання землі, у відповідності до ст. 20 ЗК України. Таким чином було штучно збільшено передану в приватну власність земельну ділянку, що фактично використовується для обслуговування житлового будинку і господарських споруд відповідача з одночасним захопленням частини земельної ділянки, яка перебувала у його користуванні. При цьому, сільською радою в цілому порушенні норми п. «е» ч.1 ст.91, ч.2 ст.120 ЗК України, п. «а» ст.6, ст.55 Закону України «Про землеустрій» і ст.377 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно, рішення ОСОБА_6 сільської ради № 1 15/12-12 від 27.12.2012 року «Про затвердження матеріалів погоджувальної комісії» підлягає визнанню недійсним і скасуванню.

При цьому вважає, що з наведених вище підстав, слід також скасувати видане Реєстраційною службою Сокирянського районного управління юстиції Чернівецької області свідоцтво про право власності на земельну ділянку серія та номер: САК № 346432 від 27.12.2013 року на право власності на земельну ділянку ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та з наведених в позові підстав просили його задовольнити.

Відповідач та його представник проти позову заперечували, просили відмовити в його задоволенні.

При цьому, допитаний в якості свідка відповідач ОСОБА_3 пояснив суду, що в 2012 році він розпочав процес приватизації належної йому земельної ділянки, після чого в 2013 році отримав свідоцтво про право власності. Після цього, він встановив паркан по межі належної йому земельної ділянки, проте його рідний брат позивач ОСОБА_2 попросив змістити огорожу. На прохання позивача він змістив огороджу на 40 см у свій бік, за рахунок своєї земельної ділянки. Проте, через деякий час, позивач все рівно почав наполягати на невірному визначенні меж земельних ділянок.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що позивач, успадкувавши в 2006 році житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами свого покійного батька в с. Волошкове по вул. Київській,43 Сокирянського району Чернівецької області не успадкував земельну ділянку за цією адресою, а тому не може її приватизувати відповідно до земельного законодавства в розмірах фактичного користування на час приватизації. Претензії позивача щодо розміру земельної ділянки, якою користувався при житті покійний батько не ґрунтуються на законі. Обґрунтування позовних вимог з посиланням на ч.2 ст.120 ЗК України відповідно до якої «якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені на таких самих умовах і в тому обсязі, що були у попереднього землекористувача є помилковими в звязку з неправильним тлумаченням вказаної норми закону. Ця вимога закону стосується тільки тієї земельної ділянки на якій розміщені успадковані обєкти права власності і знаходяться під цими будівлями, а не земельна ділянка прилегла до будівель, яка переходить до нового власника на загальних підставах. На даний час ОСОБА_2 користується земельною ділянкою в с. Волошкове по вул. Київській, 43 без законних на те підстав: без договору оренди і без права власності на цю земельну ділянку. З огляду на наведене ОСОБА_2 не є стороною даних земельних правовідносин і його звернення з позовом є неправомірним.

Представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради Сокирянського району Чернівецької області сільський голова ОСОБА_10 вирішення спору залишив на розсуд суду та зазначив, що на його думку земельна ділянка відповідачу ОСОБА_3 була виділена з порушенням норм земельного законодавства.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 11.09.2017 року відкрито провадження у справі, призначено її до підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 18.09.2017 року призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні 12.10.2017 року судом допитано в якості свідка ОСОБА_11

В судовому засіданні 10.11.2017 року судом допитано в якості свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_9

Ухвалою від 10.11.2017 року судом задоволено заяву представника ОСОБА_4, забезпечено докази в даній цивільній справі, шляхом огляду земельних ділянок, належних ОСОБА_3 та ОСОБА_2, розташованих в с. Волошкове, вул. Київська, 43, 45 Сокирянського району Чернівецької області із залученням до участі в огляді доказів за їх місцезнаходженням: начальника відділу Держгеокадастру у Сокирянському районі Чернівецької області ОСОБА_14, спеціаліста-землевпорядника з числа працівників Сокирянського районного виробничого відділу Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

12.12.2017 року судом, з участю спеціалістів оглянуто земельні ділянки, належні ОСОБА_3 та ОСОБА_2, розташовані в с. Волошкове, вул. Київська, 43, 45 Сокирянського району Чернівецької області.

13.02.2018 року представник відповідача ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовою заявою про застосування строків позовної давності в даній справі.

Ухвалою від 13.02.2018 року призначено по справі судову експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручити експерту ОСОБА_15 (ПП «Центр експертизи та оцінки майна», 29013, м. Хмельницький, вул. Герцена, 10).

19.11.2018 року до суд надійшов висновок експерта 47/18 від 14.11.2018 року.

В судовому засіданні 08.01.2019 року ухвалено рішення суду по суті справи.

Заслухавши думку учасників судового процесу, показання свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з огляду на таке.

3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами №43, розташованого по вул. Київській (бувша вулиця Шляхова) в с. Волошкове Сокирянського району Чернівецької області, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 09.08.2006 року державним нотаріусом Новодністровської державної нотаріальної контори Чернівецької області ОСОБА_16 (а.с. 10).

Вказаний будинок належав покійному батькові позивача ОСОБА_7, який помер 14.07.2005 року на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_6 сільської ради Сокирянського району Чернівецької області 21.09.1992 року на підставі рішення Сокирянської районної ради №48 від 11.03.1992 року.

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради №2/2 від 23.02.1994 року, на підставі заяви ОСОБА_7 виконкомом було прийнято рішення передати безкоштовно у власність земельну ділянку ОСОБА_7 в розмірі 0,25 га для обслуговування житлового будинку (а.с. 12).

Проте, за свого життя ОСОБА_7 правовстановлюючих документів на передану йому земельну ділянку у встановленому законом порядку не виготовив.

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради №70 від 21.12.1997 року, на підставі заяви ОСОБА_3 виконкомом було прийнято рішення передати безкоштовно у власність земельну ділянку ОСОБА_3 в розмірі 0,25 га для обслуговування житлового будинку (а.с. 22).

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради №50 від 28.12.2005 року, за відповідачем ОСОБА_3 визнано право власності на житловий будинок, який знаходиться в с. Волошкове по вул. Київській, 45 (а.с. 13).

28.02.2006 року відповідач ОСОБА_3 одержав свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №843835, згідно якого йому на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться в с. Волошкове по вул. Київській, 45 (а.с. 21).

Рішенням ОСОБА_6 сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №57/5-11 від 19.08.2001 року відповідачу ОСОБА_3 надано дозвіл на розробку технічної документації по інвентаризації земельної ділянки для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд площею 0,25 га по вул. Київська, 45 (а.с. 14).

25.12.2012 року комісією у складі депутата ОСОБА_6 сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, голови постійної комісії з питань регламенту депутатської діяльності та етики контролю за виконанням рішень ради та правових питань, голови погоджувальної комісії ОСОБА_13, секретаря погоджувальної комісії, спеціаліста із земельних питань сільської ради ОСОБА_17, членів погоджувальної комісії ОСОБА_18 та ОСОБА_19, в присутності ОСОБА_3, а також ОСОБА_2 проведено обстеження земельних ділянок, якими вони користуються в селі Волошкове по вулиці Київська №45 та Київська №43. При обстеженні земельних ділянок комісією встановленого, що межі суміжних земельних ділянок фактично встановлені і проходять по встановлених межових знаках залізних коликах . Межові знаки не порушені. Вагомих підстав для не підписання акту встановлення (відновлення) меж земельної ділянки зі сторони ОСОБА_2 комісією не виявлено. Виходячи з вищевказаного та керуючись п.2 ст.107 ЗК України комісія запропоновано сесії сільської ради затвердити межі земельних ділянок між громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за фактичним використанням (а.с.23).

Рішенням ОСОБА_6 сільської ради Сокирянського району Чернівецької області №115/12-12 від 27.12.2012 року затверджено вказаний вище акт погоджувальної комісії, доручено сільському голові ОСОБА_11 та спеціалісту з земельних питань ОСОБА_17 підписати акт встановлення меж земельної ділянки ОСОБА_3 (а.с.25).

З показань допитаних в ході судового розгляду справи свідків також встановлено:

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні повідомив, що сторони у справі є його двоюрідними братами. Станом на час приватизації відповідачем ОСОБА_3 належної йому земельної ділянки він обіймав посаду ОСОБА_6 сільського голови.

Межі земельних ділянок, належні сторонам знає, оскільки виріс на цих господарствах. Межа проходила за будинком позивача ОСОБА_2 на відстані 60-80 см від тильної сторони будинку, тобто на даний час, належна відповідачу ОСОБА_3 земельна ділянка фактично дещо зменшена за рахунок встановлення металевої огорожі.

Під час того, як ОСОБА_3 виготовляв документи із землеустрою, позивач ОСОБА_2 не хотів підписувати акт погодження меж, внаслідок чого ним, як сільським головою було сформовано відповідну погоджувальну комісію та направлено її на обстеження спірних земельних ділянок.

Під час обстеження земельних ділянок та визначенні меж, комісія керувалася даними погосподарських книг та фактичним використанням земельних ділянок. Так, у фактичному використанні ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка загальною площею 0,2 га для обслуговування житлового будинку та 0,5 га в урочищі «до берега» для ведення селянського господарства.

Після складення акту погодження меж, позивач ОСОБА_2 будь-яких заперечень не висловив, проте сам акт не підписав.

Акт був погоджений та затверджений відповідним рішенням на сесії сільської ради, на яку запрошували як відповідача ОСОБА_3 так і позивача ОСОБА_2, проте останній на засідання сесії не зявився.

Свідок ОСОБА_12 повідомила, що працювала на посаді землевпорядника ОСОБА_6 сільської ради Сокирянського району Чернівецької області з 1992 по 2005 роки та з 2016 по 2017 рік.

На скільки їй відомо, у погосподарські книги, які велися сільською радою, всі записи вносилися спочатку секретарем сільської ради. На даний час записи здійснюються нею особисто, як землевпорядником. Виправлення щодо розміру земельної ділянки, якою користувався позивач ОСОБА_2 були зроблені до того часу, коли вона вступила на посаду. За часів її перебування на посаді, згідно погосподарських книг, у фактичному користуванні ОСОБА_2 перебували земельні ділянки загальною площею 0,25 га.

Допитаний в ході огляду спірних земельних ділянок в с. Волошкове Сокирянського району Чернівецької області спеціаліст інженер-землевпорядник ДП «Центр ДЗК» ОСОБА_20 зазначив, що після проведення ним замірів спірних земельних ділянок, які здійснювалися за допомогою приладу супутникової навігації GPS марки «TRIMBLE», межі земельних ділянок, по фактичному використанню, не порушені, розміри земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 визначені згідно технічної документації. При цьому, земельна ділянка належна відповідачу ОСОБА_3 дещо зменшена, шляхом встановлення огорожі. Під час визначення меж земельної ділянки, на замовлення відповідача ОСОБА_3 проектною організацією в якості сталого орієнтира межі використовувалось багаторічне насадження дерево, якого на даний час вже немає.

Допитаний в якості спеціаліста начальник відділу Держгеокадастру у Сокирянському районі Чернівецької області ОСОБА_14 повідомив суду, що під час виготовлення технічної документації проектною організацією не було порушено норм земельного законодавства, межі визначені згідно Інструкції, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів. Належна відповідачу ОСОБА_3 земельна ділянка дещо збільшена не за рахунок земельної ділянки, яку займає позивач ОСОБА_2, а за рахунок іншого суміжного землекористувача ОСОБА_9

4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право осіб на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст.377 ЦК України, станом на серпень 2006 року, тобто на час успадкування позивачем ОСОБА_2 житлового будинку після смерті батька, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором.

Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

У відповідності до ч.1 ст.120 ЗК України, в редакції станом на серпень 2006 року, тобто на час успадкування позивачем ОСОБА_2 житлового будинку після смерті батька, при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди.

Тобто, відчуження об'єктів нерухомого майна, в тому числі і в порядку спадкування, в період з 01 січня 2002 року по 20 червня 2007 року (під час дії ст.120 ЗК України в редакції від 25.10.2001 року) не тягло за собою автоматичного переходу права власності на земельну ділянку під будівлями та спорудами.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що за свого життя спадкодавець ОСОБА_7 не оформив правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, доказів перебування її в оренді чи у фактичному користуванні заповідача позивачем та його представником до суду надано не було, а тому позивач ОСОБА_2 після смерті батька ОСОБА_7 успадкував лише домоволодіння без земельної ділянки на якій воно розташоване, яка на даний час перебуває у власності сільської ради, а тому його право, як позивача, відповідачами не порушено.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за безпідставністю, у звязку із не встановленням порушеного чи оспорюваного права позивача, надавати оцінку доводам учасників справи не вбачає за доцільне.

7. Судові витрати.

Частина 1 ст. 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

А тому, оскільки в задоволені позовних вимог відмовлено повністю, судові витрати слід покласти на позивача ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 17, 18, 81-82, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ст. ст. 259, 263 265, 268, ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_6 сільської ради Сокирянського району Чернівецької області про визнання недійсним та скасування рішень сільської ради і свідоцтва на право власності на земельну ділянку відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: