Справа № 175/3548/18
Провадження № 2/175/1128/18
РІШЕННЯ

Іменем України

04 квітня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

при секретарі Сотник Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 червня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №349.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем від якого мають спільну дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач зазначає, що сімейне життя у сторін не склалося, вони мають діаметрально різні поглядати на життя та на даний час з травня 2018 року фактично припинили шлюбні відносини і проживають окремо один від одного.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 19 червня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №349; після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «Аванесян». У судове засідання, що призначене на 03 квітня 2019 року, позивач не з`явилась, проте, надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила суд проводити засідання за її відсутності.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, оскільки відповідач має намір зберегти родину, у звязку з чим просили надати строк для примирення. У судове засідання, призначене на 03 квітня 2019 року відповідач та його представник не зявилися, повідомлені належним чином, причину неявки у судове засідання не повідомили.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ст. 223 ЦПК України).

Відповідно до ухвали дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2019 року сторонам надавався строк для примирення до 21 березня 2019 року.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ст. 44 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 25 березня 2019 року відповідачем подано заяву про відкладення слухання справи та зазначені вільні дні його представника, де зазначені зокрема дата 03 квітня 2019 року. 03 квітня 2019 року ні відповідач, ні його представник у судове засідання не зявилися. Відповідно телефонограми, секретар судового засідання повідомила відповідача про необхідність явки в судове засідання. Однак зазначені особи у судове засідання не зявилися, що суд розцінює як зловживання процесуальними правами.

Вислухавши в судовому засіданні думку сторін, дослідивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони з 19 червня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №349, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серії 1-КИ №171020, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, 19 червня 2010 року (а.с.11).

Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ №330123 виданим Виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис №43 (а.с.12).

Позивач у судовому засіданні зазначила, що між нею та відповідачем відсутні шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства вони не ведуть та разом не мешкають, у звязку з чим подальше перебування у шлюбі сторін є недоцільним.

На виконанням вимог ст. 111 СК України судом вжито заходи щодо примирення подружжя, та за клопотанням відповідача надано строк на примирення. Однак, як пояснила позивач, будь-яких спроб для примирення від відповідача не було, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Питання стосовно утримання дітей та поділ майна буде вирішено окремо.

Відповідно до ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України).

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, та судом встановлено, що за час наданий судом для примирення, будь-яких дій по примиренню відповідачем здійснено не було, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з травня 2018 року з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, беручи до уваги, що сім'я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України фактично припинила своє існування, а також враховуючи той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем докази і обставини у суду відсутні та надані не були, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, з огляду на те, що позивач у своїй позовній заяві зазначила про бажання змінити своє прізвище на «Аванесян», суд вважає за необхідне змінити позивачу після розірвання шлюбу прізвище на дошлюбне.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути суму судового збору у розмірі 704,80 грн., що була сплачена останньою при подачі позову.

Керуючись ст.51 Конституції України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 141,247 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 3, 24, 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України, ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 19 червня 2010 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №349 вважати розірваним.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на дошлюбне «Аванесян».

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП:НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП:НОМЕР_2) суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Бойко