Справа № 215/2167/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Тернівський районний суд міста ОСОБА_1

у складі головуючого, судді - Квятковського Я.А.

за участю секретаря - Пономаренко М.В.

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл до ОСОБА_4, згідно якої просить визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Адм.Головка, 32/17, автомобіль Honda Pilot 2011 року випуску, причіп Humbaur та визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину вищевказного спільного майна.

Позов обґрунтований тим, що позивач з відповідачкою з 24.09.1994 року перебувають у шлюбі, на сьогоднішній день шлюб між ними не розірвано, але позивач вимушена звернутися до суду з позовом, оскільки відповідач відчуджує майно. Добровільно поділити спільно нажите майно ОСОБА_4 не бажає. За час подружнього життя ними було спільними зусиллями набуто: трикімнатну квартиру, загальною площею 128, 3 кв.м., житловою площею 83, 4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; автомобіль HONDA, модель PILOT, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного кольору, номер шасі(кузова,рами)VIN-5FNYF4880BB401809, 5FNYF4880BB401809; причіп легковий HUMBAUR, модель STEELY 750, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, сірого кольору, номер шасі(кузова, рами) WHDC0722BD0630014.

Оскільки відповідач добровільно вирішити питання не бажає позивач була вимушена звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Крім того просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 14892 грн. та сплачений нею судовий збір у розмірі 5286 грн.

31.05.2018 року ухвалою суду у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Представник позивача 09.07.2018 р. звернувся до суду з заявою про витребування доказів, ухвалою суду від 15.08.2018 року заяву було задоволено.

Представник позивача 17.09.2018 р. звернувся до суду з заявою про витребування доказів, ухвалою суду від 17.09.2018 року заяву було задоволено.

Ухвалою від 19.10.2018 продовжено строк підготовчого провадження.

09.11.2018 р. представник позивача звернувся до суду з заявою про витребування доказів, ухвалою суду від 14.11.2018 року заяву було задоволено.

Ухвалою від 21.12.2018 року закрито підготовче провадження, і справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав, просив позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не зявився про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Відзиву на позов не подав.

Заслухавши доводи представника позивачаа, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст.124 Конституції України.

Правилами ст.ст. 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками справи, у тому числі й в частині подання ними доказів та заяви клопотань з приводу забезпечення доказів.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі отриманих доказів.

Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.09.1994 року, який зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №520, а.с. 11.

Згідно свідоцтва №216-8 на право власності на житло від 12.05.2000 та довідки КП "Криворізьке БТІ" від 03.12.2018, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на трикімнатну квартиру, загальною площею 128, 3 кв.м., житловою площею 83, 4 кв.м, що розташована за адресою: вул. Адмірала Головка, 32/17, у м. Кривому Розі, а.с. 12-13, 14-15, а.с.177.

Згідно витребуваної судом інформації територіального сервісного центру №1243 від 28.08.2018, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 15.08.2012 ОСОБА_4 належить автомобіль HONDA, модель PILOT, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного кольору, номер шасі (кузова,рами)VIN-5FNYF4880BB401809, 5FNYF4880BB401809, а.с.16, та причіп легковий HUMBAUR, модель STEELY 750, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, сірого кольору, номер шасі (кузова, рами) WHDC0722BD0630014, - на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 08.10.2013, а.с. 17,129.

Згідно звіту про оцінку майна ринкова вартість спірної квартири складає 204100 грн., ринкова вартість автомобіля HONDA PILOT 2011 р.в. складає 407160 грн., причепа HUMBAUR - складає 10840 грн., а.с. 43-65, 66-83.

Оцінка суду.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно до ст.ст.22,24 Кодекс про шлюб та сім'ю України, чинної на час набуття відповідачем нерухомого майна, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Роздільним майном кожного з подружжя є також речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо), хоча б вони і були придбані під час шлюбу за рахунок спільних коштів подружжя, за винятком коштовностей та предметів розкоші.

Також, згідно до вимог ст.ст.60, 61, 69, 70 СК України (чинних на час придбання відповідачем рухомого майна) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Як передбачено п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.

В ході судового розгляду справи відповідачем не надано суду доказів про придбання спірного майна за власні кошти.

Враховуючи вищевикладене і те, що в даному випадку спірне майно набуте сторонами під час шлюбу, воно не відноситься до особистої власності члена подружжя, суд вважає з метою захисту майнових прав позивача слід визнати спільною сумісною власністю подружжя трикімнатну квартиру, автомобіль HONDA PILOT, причіп легковий HUMBAUR, та виходячи з принципу рівності часток подружжя визнати за позивачем право власності на 1/2 частину спірних квартири, автомобіля, причепа.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір в сумі 5990,80 грн.

Щодо витрат позивача на правничу допомогу суд зазначає таке. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, з урахуванням складності справи, обставин справи, ціни позову та враховуючи попередній розрахунок позивача щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в сумі 7000 грн., вважаючи заявлену позивачем суму завищеною і необгрунтованою.

На підставі викладеного, ст.ст.22,24 Кодекс про шлюб та сім'ю України, ст.ст.60, 61, 69,70 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 листопада 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 77-81, 137, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інн. НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2; до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, інн. НОМЕР_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його розподіл задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4: трикімнатну квартиру, загальною площею 128, 3 кв.м., житловою площею 83, 4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; автомобіль HONDA, модель PILOT, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного кольору, номер шасі(кузова,рами)VIN-5FNYF4880BB401809, 5FNYF4880BB401809; причіп легковий HUMBAUR, модель STEELY 750, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, сірого кольору, номер шасі(кузова, рами) WHDC0722BD0630014.

Визнати за ОСОБА_3 право власності:

- на ? частину трикімнатної квартири, загальною площею 128, 3 кв.м., житловою площею 83, 4 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- на ? частину автомобіля HONDA, модель PILOT, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, чорного кольору, номер шасі(кузова,рами)VIN-5FNYF4880BB401809, 5FNYF4880BB401809;

- на ? частину причіпа легкового HUMBAUR, модель STEELY 750, 2013 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, сірого кольору, номер шасі(кузова, рами) WHDC0722BD0630014.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 5990,80 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі.7000 грн., а всього 12990,80 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 21.01.2019.

СУДДЯ: