Справа № 564/396/19
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Федас І. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якій просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і встановити їх в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду від 15.08.2017 року розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 15.08.2017 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 28 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
В звязку із збільшенням мінімального розміру аліментів на одну дитину та витрат на утримання дитини, оскільки збільшилися ціни на одяг, продукти харчування, шкільні приладдя, змушена була звернутися до суду з даним позовом. З врахуванням вищевикладеного, просила суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Костопільського районного суду.
В судове засідання позивач не з'явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом вчасно та належним чином, шляхом надсилання судових повісток та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, зясувавши обставини справи та дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду від 15.08.2017 року розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3, 04.02.2006 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №017650, виданим 14.02.2006 року Костопільським райвідділом реєстрації актів цивільного стану Рівненської області. У свідоцтві про народження дитини відповідач ОСОБА_2 вказаний батьком.
Неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом із матірю ОСОБА_1, окремо від відповідача, що підтверджується довідкою про склад сімї №697, виданою 07.02.2019 року КП «Костопільське будинкоуправління» та перебуває на повному її утриманні.
Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 15.08.2017 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 28 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.
При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.
Відповідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Так у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2019 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1626 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 грн.
Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує матеріальне становище дитини, яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні, стан здоровя дитини, матеріальне становище відповідача, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів 1500 (одна тисяча пятсот) грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованим і підлягає стягненню з відповідача. Відповідно позов підлягає до задоволення.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 180-183, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 12, 141, 258, 265, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.
Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, (06.01.1966 р. н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_2), відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 15.08.2017 року на користь ОСОБА_1, (01.09.1962 р. н., жительки м. Костопіль, вул. Островського, 29, Костопільського району, Рівненської області, паспорт серії СР618253, виданий 16.12.1999 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН:НОМЕР_1) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і встановити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, (06.01.1966 р. н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_2) в дохід держави - 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 (жителька м.Костопіль, вул.Островського, 29, Костопільський р-н, Рівненська обл.), паспорт серії СР618253, виданий 16.12.1999 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН:НОМЕР_1.
ОСОБА_2, (житель ІНФОРМАЦІЯ_3, Рівненська обл.).
Повне рішення складено
СуддяОСОБА_4