Справа № 127/3379/19
Провадження № 2/127/467/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

08 квітня 2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлим приміщенням, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 14.06.2012 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 14.06.2012 року №1433, взамін договору купівлі-продажу від 03.10.1985 року №2-1394, позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить 67/100 частки житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: тупик Москвіна, 2, м. Вінниця.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 14.06.2012 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 14.06.2012 року №1433, взамін договору купівлі-продажу від 11.03.1993 року №2-685, третій особі без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить 33/100 частки житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: тупик Москвіна, 2, м. Вінниця.

18.12.1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, про що 18.12.1990 року складено актовий запис №3839, який в послідуючому на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2015 року у цивільній справі №127/2532/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було розірвано.

У звязку з укладенням шлюбу між сторонами 25.09.1991 року місце проживання відповідача було зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільні діти сторін на разі є повнолітніми, проживають окремо та створили свої сімї.

З кінця 2016 року позивач створив нову сімю з ОСОБА_4, шлюб між якими був зареєстрований 13.04.2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що 13.04.2018 року складено відповідний актовий запис №621.

Від вищезазначеного шлюбу у позивача народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне господарство позивач з відповідачем не веде з червня 2013 року, оскільки остання, забравши свої речі, виїхала з частини будинку, що належить позивачу. Жодних перешкод у користуванні належною позивачу частиною будинку позивач відповідачу не чинив, залишення місця свого проживання було її власною волею.

Всі витрати по обслуговуванню та утриманню жилого будинку здійснюються без участі відповідача.

Однак, реєстрація відповідача у належній позивачу частині житлового будинку без її фактичного проживання в ньому порушує право позивача на вільне розпорядження та користування належним йому майном. Окрім того, позивач змушений нести за відповідача додаткові витрати за комунальні послуги та позбавлений можливості отримувати житлову субсидію.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому просив усунути перешкоди в володінні та користуванні власністю 67/100 частки житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами за адресою: тупик Москвіна, 2, м. Вінниця, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку №2 по тупику Москвіна у м. Вінниці.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 до судового засідання не зявилась, однак від останньої надійшла письмова заява пророзгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 14.06.2012 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 14.06.2012 року №1433, взамін договору купівлі-продажу від 03.10.1985 року №2-1394, позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить 67/100 частки житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: тупик Москвіна, 2, м. Вінниця (а.с.8).

Державна реєстрація права власності позивача згідно зазначеного правовстановлюючого документу здійснена КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 20.08.2012 року, номер запису 18932 в книзі 108 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про право власності від 14.06.2012 року, виданого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 14.06.2012 року №1433, взамін договору купівлі-продажу від 11.03.1993 року №2-685, третій особі без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить 33/100 частки житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: тупик Москвіна, 2, м. Вінниця (а.с.12).

Державна реєстрація права власності позивача згідно зазначеного правовстановлюючого документу здійснена КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» 20.08.2012 року, номер запису 18932 в книзі 108 (а.с.13).

18.12.1990 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області сторони зареєстрували шлюб, про що 18.12.1990 року складено актовий запис №3839, який в послідуючому на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 31.03.2015 року у цивільній справі №127/2532/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було розірвано (а.с.18).

У звязку з укладенням шлюбу між сторонами 25.09.1991 року місце проживання відповідача було зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується змістом домової книжки (а.с.16, 17).

Як вбачається з матеріалів справи з кінця 2016 року позивач створив нову сімю з ОСОБА_4, шлюб між якими був зареєстрований 13.04.2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що 13.04.2018 року складено відповідний актовий запис №621, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №214147, виданим Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 13.04.2018 року (а.с.19).

Від вищезазначеного шлюбу у позивача народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно свідоцтва про народження серії І-АМ №396031, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 25.05.2018 року (а.с.20).

Зі змісту позову встановлено, що спільне господарство позивач з відповідачем не веде з червня 2013 року, оскільки остання, забравши свої речі, виїхала з частини будинку, що належить позивачу. Жодних перешкод у користуванні належною позивачу частиною будинку позивач відповідачу не чинив, залишення місця свого проживання було її власною волею. А відтак, відповідач з червня 2013 року за адресою: тупик Москвіна, 2, м. Вінниця,не проживає без поважних причин.

Окрім того, згідно актів про відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 26.12.2017 року, 22.01.2019 року, складеного мешканцями будинків №16 по вул. Ковпака у м. Вінниці, №2 по вул. Леонтовича у м. Вінниці, №4 по вул. Леонтовича у м. Вінниці, №6 по тупіку Москвіна у м. Вінниці та затвердженого головою квартального комітету «ЯСНИЙ», вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3, проте не проживає у останньому, особистих речей її у вказаному будинку не має (а.с.21, 22).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача з червня 2013 року, тоді як остання залишається бути зареєстрованою у ІНФОРМАЦІЯ_3, участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг не бере, добровільно знятись із реєстрації місця проживання також не бажає.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, реєстрація відповідача у квартирі позивача порушує права останньої як власника житла.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 ЦК України).

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768,40 грн., понесений позивачем, згідно квитанції №72 від 31.01.2019 року (а.с.1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.29, 316, 317, 386, 405 ЦК України, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 211, 263-265, 280-284, 273-279, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в володінні та користуванні власністю 67/100 частки житлових будинків з господарськими будівлями та спорудами за адресою: тупик Москвіна, 2, м. Вінниця, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку №2 по тупику Москвіна у м. Вінниці.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_2, останнє відоме місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Суддя: