Справа № 675/2591/18
Провадження № 2/675/37/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" березня 2019 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., учасників справи:

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача: представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнаня права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (по тексту ОСОБА_2, позивач) звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (по тексту відповідач)про визнання за собою права власності на 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером :07:004:0032, загальною площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та визнання за своїм сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 14.12.2017 року, право власності на 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером :07:004:0032, загальною площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

В обгрунтування позовних вимог покликається на наступні обставини.

Так, вказує, що 14 грудня 2017 року помер її чоловік ОСОБА_4, який в свою чергу є батьком ОСОБА_3.

Як зазначає позивач після смерті свого чоловіка являється його спадкоємцем, у визначений ст.1270 ЦК України строк подала відповідну заяву про прийняття спадщини. Натомість спільний зі спадкоємцем малолітній син прийняв спадщину в силу приписів ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Разом з тим, як звертає увагу позивач, за життя її чоловік, маючи статус учасника Антитерористичної операції, в порядку, визначеному статтею 118 Земельного кодексу України звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області з заявою про виділення йому земельної ділянки, який своїм наказом надав йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, а саме, земельну ділянку кадастровий номер :07:004:0002 площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

За покликання позивача, після отримання дозволу, її чоловік - ОСОБА_4 звернувся до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 з заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення. Того ж дня фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було виготовлено.

Як вказує позивач, після виготовлення проекту землеустрою ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_6 на виконання всіх подальших дій, пов'язаних з остаточним оформленням права власності на вказану вище земельну ділянку, який після надання довіреності відразу подав виготовлений проект землеустрою на затвердження.

Звертає увагу, що наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 31.07.2018 №22-4721-СГ було затверджено розроблений на замовлення проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, цим же наказом надано у власність ОСОБА_4 вказану вище земельну ділянку.

Крім того, як вказує позивач, на підставі наказу від 31.07.2018 №22-4721-СГ повірений ОСОБА_6, не будучи обізнаним про факт смерті її чоловіка та свого довірителя, діючи добросовісно та сумлінно виконуючи волю довірителя, подав відповідний пакет документів, необхідних для реєстрації права власності на таку земельну ділянку, і відповідно рішенням державного реєстратора від 06.09.2018 року за ОСОБА_4 було зареєстровано право власності на земельну ділянку.

В той же час, позивач вказує, що нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, і єдиним можливим способом захисту її прав та прав малолітнього сина є звернення до суду з таким позовом.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заяви, поданої в порядку ст. 49 ЦПК України, просив його задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у відсутність свого представника з покликанням на відсутність заперечень щодо задоволення позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши заяву про визнання позову відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється дружиною ОСОБА_4, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ №098621 та паспортом №001279749.

При цьому, як вбачається з свідоцтва про народження серія І-БВ №193253 та довідки Клубівської сільської ради №344 від 11.02.2019 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 являється сином позивача та ОСОБА_4.

Разом з тим, як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-БВ №316557, виданого 14.12.2017 року виконавчим комітетом Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, 14.12.2017 року помер ОСОБА_4, який згідно довідки Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 11.02.2019 року №344 до дня своєї смерті був зареєстрований та постійно проживав в с. Васьківці по вул. 50-річчя Перемоги, буд. 11 Ізяславського району Хмельницької області разом зі своєю дружиною ОСОБА_2, своїм сином ОСОБА_3 та дочкою дружини - ОСОБА_7

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області від 29.11.2018 року №608/01-16, після смерті ОСОБА_4, який помер 14.12.2017 року заведено спадкову справу за 62-2018, в якій міститься заява ОСОБА_2 про прийняття спадщини та довідка про наявність у померлого малолітнього сина ОСОБА_3; заповіт не складався; свідоцтва не видавалися.

Такі обставини також стверджені відповідними інформаційними довідками зі Спадкового реєстру №53986735 від 07.11.2018 року, №53986759 від 07.11.2018 року.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 ще за свого життя, маючи статус учасника Антитерористичної операції, в порядку, визначеному статтею 118 Земельного кодексу України звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області з заявою про виділення йому земельної ділянки. Такі обставини не потребують додаткового доказування, оскільки по свої суті не оспорюються сторонами по справі.

Як встановлено судом, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16.12.2016 року №22-33420-сг ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням - землі сільськогосподарського призначення, а саме, земельну ділянку кадастровий номер :07:004:0002, площею 2 га, яка розташована за межами населених пунктів Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Згідно матеріалів справи, після отримання дозволу, у формі вищеназваного наказу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_4 25.07.2017 року звернувся до фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 з заявою про виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення (а.с. 8).

25.07.2017 року фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки було виготовлено, що стверджується даними графи «інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки» ОСОБА_1 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018.

Суд встановив і те, що після виготовлення проекту землеустрою чоловік позивача - ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_6 на виконання всіх подальших дій, пов'язаних з остаточним оформленням права власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:004:0002, що стверджується довіреністю від 05.09.2017 року, посвідченою приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу ОСОБА_8 (а.с.11). Після надання довіреності, ОСОБА_6 подав виготовлений проект землеустрою на затвердження.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 31.07.2018 року №22-4721-СГ було затверджено розроблений на замовлення ОСОБА_4 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Цим же наказом надано у власність ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :07:004:0032) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Ліщанської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Суд констатує, що на підставі наказу від 31.07.2018 року №22-4721-СГ повірений ОСОБА_6, не будучи обізнаним про факт смерті свого довірителя ОСОБА_4, по своїй суті діючи добросовісно та сумлінно виконуючи волю довірителя, подав до сектору з питань державної реєстрації Ізяславської районної державної адміністрації пакет документів, необхідних для реєстрації права власності на земельну ділянку.

Рішенням державного реєстратора від 06.09.2018 року за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0:07:004:0032, площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Вказана обставина стверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №136819021.

В той же час, як зясував суд, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду із заявою про визнання права власності в порядку спадкування. Вказане стверджується листом приватного нотаріуса Ізяславського районного нотаріального округу ОСОБА_8від 04.10.2018 №496/01-16.

Таким чином, суд констатує, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом та їх спільний зі спадкодавцем малолітній син позбавлені можливості оформити свої права на спадщину.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Разом з тим, статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз'яснено, що якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Вказана норма кореспондується із ст. 152 ЗК України, відповідно до якої, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Суд погоджується з доводами позивача та його представника, що за наведених вище обставин та враховуючи, що рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку за чоловіком позивача не скасоване, єдиним можливим способом захисту її прав та прав малолітнього сина є право на звернення до суду з позовною заявою про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 земельної ділянки - кадастровий :07:004:0032, за кожним з них.

При цьому, суд також враховує, що за змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

У відповідності до приписів ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Суд враховує і ту обставину, що протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_4 позивач, як законний представник малолітнього ОСОБА_3, не подавала заяви про відмову від прийняття спадщини спільним з спадкодавцем сином, відповідне рішення органу опіки та піклування з цього приводу також відсутнє, а відтак, ОСОБА_3, є таким,що прийняв спадщину після смерті свого батька -ОСОБА_4.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, з урахуванням позиції відповідача, який не заперечував щодо заявлених позовних вимог, суд вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження є достовірними та обґрунтованими, сумніву не викликають, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 392, 1216, 1217, 1225, 1267, 1268, 1273 ЦК України, ст.ст. 12, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 14.12.2017 року, право власності на 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером :07:004:0032, загальною площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 14.12.2017 року, право власності на 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером :07:004:0032, загальною площею 2 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Рішення суду може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05.04.2019 року.

Суддя: О.В. Король