11.03.2019 Єдиний унікальний номер 185/4053/18
Єдиний унікальний номер судової справи:185/4053/2018
Номер провадження: 2/205/911/2019
11 березня 2019 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди,-
ОСОБА_3 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди.
Далі позивач зазначає, що 14.03.2018 року він звернувся з відповідною заявою до МТСБУ. Однак, листом № 3.1-05/9594 від 30.03.2018 року МТСБУ повідомило його, що в центральній базі МТСБУ поліс № АМ/1653455, виданий ПрАТ «СК «Здорово» має статус «поліс не дійсний», а з 01.02.2018 року ПрАТ «СК «Здорово» втратило статус асоційованого члена МТСБУ у звязку з заборгованістю до фондів МТСБУ та припинило членство в МТСБУ.
Також, 01.12.2017 року ФОП ОСОБА_6 на виконання замовника ОСОБА_1, було виконано оцінку визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику «Chevrole Lacetti», д/н НОМЕР_2, відповідно до висновку якої сума матеріального збитку складає 29 998 (двадцять девять тисяч девятсот девяносто вісім) грн. 12 коп. Станом на 22.05.2018 року виплати відшкодування відповідачем здійснено не було.
У звязку з вищевикладеним позивач змушений звернутись до суду та просити суд стягнути з ОСОБА_2 на його, ОСОБА_1, користь відшкодування матеріального збитку у розмірі 29 998 (двадцять девять тисяч девятсот девяносто вісім) грн. 12 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.
Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк, відзив на позовну заяву не подав.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У судове засідання з розгляду справи по суті не зявився, надав суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.93). Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення у вигляді судової повістки (а.с. 84, 91), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
Представник третьої особи Моторного (транспортного) страхового бюро України у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення у вигляді судової повістки (а.с. 77, 85), про причини неявки суд не повідомили, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.
У відповідності до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з'явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про наступне.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Матеріалами даної цивільної справи підтверджено, що постановою ОСОБА_4 Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.12.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.8).
Із матеріалів справи вбачається, що не дивлячись на звернення позивача ОСОБА_7 компанією ПрАТ «СК «Здорово» не було вчинено дій щодо огляду пошкодженого транспортного засобу з метою визначення вартості матеріального збитку, в звязку з чим позивач звернувся до ФОП ОСОБА_6
Судом також встановлено, що 09.12.2017 року до ФОП ОСОБА_6 надійшла заява від ОСОБА_1 про проведення огляду пошкодженого автомобіля НОМЕР_3 для визначення вартості відновленого ремонту. Згідно Звіту № 3418 від 01.12.2017 року про визначення вартості відновленого ремонту без урахування та з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ транспортного засобу автомобіля НОМЕР_3 вартість матеріального збитку становить 29 998 (двадцять девять тисяч девятсот девяносто вісім) грн. 12 коп. (а.с.13-43).
Судом встановлено, що ПрАТ «СК «Здорово» не вчинило дій щодо виплати страхового відшкодування, оскільки будь-яких доказів на спростування зазначених обставин суду не надано.
Матеріалами справи підтверджено, що за зверненням ОСОБА_1 останньому Моторним (транспортним) страховим бюро України було відмовлено у відшкодування шкоди, оскільки в центральній базі МТСБУ поліс № АМ/1653455, виданий ПрАТ «СК «Здорово» має статус «поліс не дійсний», а з 01.02.2018 року ПрАТ «СК «Здорово» втратило статус асоційованого члена МТСБУ у звязку з заборгованістю до фондів МТСБУ та припинило членство в МТСБУ (а.с.44-45).
Судом також встановлено, що з 22.02.2018 року за Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 253, анульовано ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг Приватним Акціонерним Товариством «ОСОБА_7 компанія «Здорово».
Судом також встановлено, що станом на 22.05.2018 року, тобто на день подачі позовної заяви до суду, виплати відшкодування розміру завданої шкоди позивачу здійснено не було, у звязку з чим між сторонами виник спір з приводу відшкодування розміру заподіяної шкоди.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У разі якщо шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, то її відшкодування відбувається на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Тобто у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини і шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала і обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Разом із цим, згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Як вбачається із полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/1653455 від 15.09.2017 року, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди 01.12.2018 року, була застрахована в ПрАТ «ОСОБА_7 компанія «Здорово», з страховим лімітом 100 000, 00 грн. (а.с. 46).
За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. ОСОБА_7 відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.
Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.
Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною.
Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).
Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.
Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.
З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.
Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов'язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди, припиняється згідно зі статтею 599 ЦК України виконанням, проведеним належним чином.
Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Суд враховує, що в даному випадку позивач позбавлений можливості захистити своє право через предявлення вимоги до страховика, господарська діяльність якого припинена чи до МТСБУ, оскільки таке Бюро в даному випадку не несе відповідальність за борговими зобов'язаннями вказаного страховика.
А відтак, з огляду на викладені вимоги матеріального закону та встановлені судом обставини, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню. У звязку із чим з відповідача на користь позивача слід стягнути відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 29 998 (двадцять девять тисяч девятсот девяносто вісім) грн. 12 коп.
Суд окремо зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надала, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 23, 526, 615, 625, 1046, 1049, 1050,1166, 1187 ЦК України, ст. 22, 36 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 141, 142, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд -
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Мовчан Д.В.