Провадження № 2-з/761/214/2019
У Х В А Л А

04 квітня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/13745/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласмак» про захист честі, гідності та ділової репутації,

В С Т А Н О В И В:

В провадження Шевченківського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа №761/13745/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласмак» про захист честі, гідності та ділової репутації.

Одночасно з подання позову позивач подав заяву, відповідно до якої просив вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов'язання відповідача зняти з публікації на веб-сайті «СТРАНА.ua» до моменту прийняття судом рішення у справі статтю, яка була розміщена 20.03.2019 о 18:36 у розділі «Новости» під назвою «Одеський сайт Думская.net заявил, что у него украли страницу в Facebook» та яка знаходиться за наступним посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_1; заборонити відповідачу до прийняття судом рішення у справі будь-яким чином поширювати, публікувати щодо позивача інформацію наступного змісту: «Отметим, что атаки ботов на одесское издание начались с 2015 года, когда сайт попытался выяснить историю людей, попавших в психологическую зависимость от лидера секты ОСОБА_1. Он называет себя «доктором философии», «профессором ножевого боя», «доктором психоанализа», а также экспертом как минимум трех десятков разнообразных «наук» и «дисциплин». До 2013 года ОСОБА_1 проживал в Крыму, где на него было открыто несколько уголовных дел по мошенничеству. Затем он перебрался в Одессу, где основал несколько фирм и научно-исследовательских академий. После нескольких материалов Думской.net о секте, журналистам начали угрожать. К слову, помимо журналистов, травле сектантов подвергаются все, кто так или иначе ставят под сомнение ценность «научных исследований» лидера секты. Например, травле были подвергнуты даже тренеры боевых искусств - одессит ОСОБА_2, тренер по джиу-джитсу из ОСОБА_3 и даже исследователь и преподаватель ножевого боя из Латвии ОСОБА_4 - его сектанты даже внесли в базу «сепаратистов» одиозного сайта «Миротворец». Помимо травли в интернете, для которой лидер секты фактически организовал фабрику ботов, забрасывающих жалобами администрации социальных сетей, сектанты изготавливают видеоролик, угрожают физической расправой с анонимных ІР-адресов.»

Заява обґрунтована тим, що позивач звернувся до суду із вказаним позовом про захист честі, гідності та ділової репутації. Вказує, що відповідач на своєму сайті подає про позивача недостовірну інформацію, яка постійно поширюється та стає предметом обговорення невизначеного кола осіб, завдає шкоди діловій репутації позивача. При цьому, порушення є триваючим, тому задля забезпечення ефективного захисту прав позивача, останній просить вжити зазначені заходи забезпечення позову. При цьому, зняття з сайту інформації про позивача жодним чином не вплине на нормальну роботу сайту та не порушить права відповідача.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України). Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Так, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір з приводу захисту честі, гідності та ділової репутації.

Разом з тим, позивачем не наведено відповідних обґрунтувань та не надано доказів на підтвердження того, що невжиття вказаних позивачем заходів забезпечення позову може у майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, фактично збігаються із заявленими позовними вимогами.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому або сприятиме ефективному захисту прав позивача.

Відтак, позивач належним чином не обґрунтував доцільність забезпечення позову визначеними у заяві способами, а тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 761/13745/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласмак» про захист честі, гідності та ділової репутації, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: