233 № 233/923/19
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
08 квітня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря судового засідання Клугер Т.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради в інтересах ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
до Виконавчого комітету Макіївської міської ради,
третя особа - Комунальне неприбуткове підприємство «Обласний будинок дитини №3», -
«про визнання рішення органу опіки та піклування недійсним»,
Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради звернувся з позовною заявою до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Виконавчого комітету Макіївської міської ради, в якому просить скасувати рішення виконкому Макіївської міської ради Донецької області від 08.10.2013 р. №1040/3 про надання малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, пославшись на таке:
В Комунальному неприбутковому підприємстві «Обласний будинок дитини №3», що у Немишлянському районі м. Харкова виховується малолітня, позбавлена батьківського піклування, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка прибула до м. Харкова разом з іншими вихованцями Обласного спеціалізованого будинку дитини м. Артемівська (*у теперішній час - м. Бахмут) Донецької області, куди вона була евакуйована з Макіївського дитячого будинку 13.02.2015 р. та відповідно до наказу Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації від 13.02.2015 р. №91 була влаштована до КЗОЗ «Обласний будинок дитини №3» Харківської області.
З документів, що були при дитині, вбачається:
Реєстрація народження дитини була проведена Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області 14 вересня 2013 року відповідно до частини другої статті 135 Сімейного кодексу України, оскільки встановити особи батьків не виявилося можливим, так як мати дитини покинула її в КЗОЗ «Перинатальний центр м. Макіївки» (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області 14 вересня 2013 року, актовий запис №523 від 14 вересня 2013 року).
Дитина перебуває на первинному та місцевому обліку в обласній службі у справах дітей Донецької області та взята на облік як внутрішньо переміщена особа Службою у справах дітей Харківської міської ради.
На підставі рішення виконавчого комітету Макіївської міської ради від 27.11.2013 р. №1273/2 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була влаштована до державного закладу для дітей Комунального закладу охорони здоров'я «Макіївський дитячий будинок».
Рішенням виконкому Макіївської міської ради від 08.10.2013 р. №1040/3 ОСОБА_1 наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

При вивченні документів дитини була встановлена невідповідність інформації, викладеної в резулятивній частині рішення Макіївської міської ради з актовим записом про народження дитини, а саме: в рішенні вказано, що відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження дитини згідно з частиною 1 статті 135 Сімейного кодексу України, що не відповідає запису в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 7, виданий Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області 14 вересня 2013 року, актовий запис №523 від 14 вересня 2013 року, де записано, що державна реєстрація проведена відповідно до частини другої статті 135 Сімейного кодексу України.

Дана помилка є суттєвою та впливає на подальшу долю дитини, так як є перешкодою для постановки дитини відповідно до статті 214 Сімейного кодексу України на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування і можуть бути усиновлені, та відповідно до статті 219 Сімейного кодексу України здійснити постановку дитини на відповідний облік, не витребовуючи дозвіл батьків, які невідомі, на усиновлення дитини без згоди батьків.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2019 р. відкрите провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, явку представника не забезпечив, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника з ухваленням рішення на розсуд суду з урахуванням прав та інтересів малолітньої, позбавленої батьківського піклування (а.с.32-33).

Відповідач протягом встановлених судом п'ятнадцяти днів із дня опублікування ухвали про відкриття провадження у справі на офіційному сайті суду (а.с.23) відзив на позовну заяву, всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, не подав.

Третя особа, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, явку представника не забезпечила, пояснення до позову зі своїми міркуваннями, аргументами та відповідними доказами не надала.

З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає такого висновку:

Відповідно до статті 5 Закону України «Про охорону дитинства», основні засади охорони дитинства та державну політику у цій сфері визначає Верховна Рада України шляхом затвердження відповідних загальнодержавних програм.

Місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують:

вирішення питань щодо забезпечення прав дітей, встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей;

вжиття інших заходів щодо охорони дитинства, віднесених до їх компетенції законодавством України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 - на а.с.4), має статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Статус дитини, позбавленої батьківського піклування, наданий ОСОБА_1 рішенням виконавчого комітету Макіївської міської ради від 08.10.2013 р. № 1040/3 на підставі того, що мати дитини ОСОБА_2 покинула дитину у КЗОЗ «Перинатальний центр м. Макіївки Донецької області», відомості про батька в свідоцтві про народження дитини внесені згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (копія - на а.с.10-11).

Позивач з метою подальшого можливого усиновлення малолітньої ОСОБА_1 просить скасувати рішення виконавчого комітету Макіївської міської ради від 08.10.2013 р. № 1040/3, яким визначено статус дитини, через помилкове зазначення у цьому рішенні на те, що відомості про батька в свідоцтві про народження дитини внесені згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України, тоді як державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до частини другої статті 135 Сімейного кодексу України.

Даючи оцінку оскаржуваному рішенню та вирішуючи питання щодо можливості його скасування, суд виходить з такого:

Інформація в оскаржуваному рішенні про те, що відомості про батька в свідоцтві про народження дитини внесені згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, дійсно не узгоджується з інформацією, що містить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України за №7, сформований 14.09.2013 р. (копія - на а.с.8), згідно з якою державна реєстрація народження дитини проведена відповідно до частини другої статті 135 Сімейного кодексу України.

За приписами статті 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання чи перебування запис про матір та батька дитини провадиться відповідно до цієї статті, за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина (ч.1). Якщо батьки дитини невідомі, державна реєстрація її народження проводиться за рішенням органу опіки та піклування, яким визначається прізвище, власне ім'я, по батькові дитини і відомості про батьків (ч.2).

Незважаючи на те, що підстави проведення реєстрації народження дитини у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України і в оскаржуваному рішенні різняться: у першому випадку - частина 2 статті 135 СК України, у другому випадку - частина 1 статті 135 СК України, суд не вбачає порушення прав дитини, виходячи з такого:

Метою ухвалення оскаржуваного рішення був захист малолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом надання їй статусу дитини, позбавленої батьківського піклування.

Законом України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення) термін «діти, позбавлені батьківського піклування» згідно зі статтею 1 Закону вживався в такому значенні: діти, які залишилися без піклування батьків у зв'язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами внутрішніх справ, пов'язаним з ухиленням від сплати аліментів та відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов'язки, а також діти, розлучені із сім'єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, та безпритульні діти.

З огляду на законодавчо визначене поняття дитини, позбавленої батьківського піклування, судом не встановлено, що внаслідок припущеної помилки в оскаржуваному рішенні відбулася підміна такого поняття, що має бути виправлено шляхом скасування цього рішення.

Так, вимогу скасування оскаржуваного рішення позивач пов'язує з тим, що допущена в ньому помилка є суттєвою та впливає на подальшу долю дитини, так як є перешкодою для постановки дитини відповідно до статті 214 Сімейного кодексу України на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування і можуть бути усиновлені, та відповідно до статті 219 Сімейного кодексу України здійснити постановку дитини на відповідний облік, не витребовуючи дозвіл батьків, які невідомі, на усиновлення дитини без згоди батьків.

Проте, частиною 1 статті 219 СК України передбачено, що усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони, зокрема протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім'ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу (п.5).

Тож, зазначена законодавчо визначена підстава усиновлення дитини без згоди батьків передбачає таку можливість в разі, коли запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено як відповідно до частини 1 статті 135, так і відповідно до частини 2 статті 135 СК України.

Порядок ведення обліку дітей, які можуть бути усиновлені, осіб, які бажають усиновити дитину, та здійснення нагляду за дотриманням прав дітей після усиновлення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 серпня 2003 р. № 1377, яким затверджено порядок ведення обліку дітей, які можуть бути усиновлені, осіб, які бажають усиновити дитину, та здійснення нагляду за дотриманням прав дітей після усиновлення, також не містить будь-якої перешкоди для постановлення дитини на такий облік через різницю в підставі вчинення запису про батьків у Книзі реєстрації народжень - за ч.1 або за ч.2 ст.135 СК України.

Таким чином, позивачем не доведено, що право ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, як дитини, позбавленої батьківського піклування, порушено, і обраний позивачем спосіб є ефективним способом захисту права дитини.

Більше того, скасування оскаржуваного рішення фактично позбавить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, та соціального захисту, гарантованого, забезпеченого та охоронюваного державою.

За наведених обставин у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради в інтересах ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

до Виконавчого комітету Макіївської міської ради,

третя особа - Комунальне неприбуткове підприємство «Обласний будинок дитини №3», -

«про визнання рішення органу опіки та піклування недійсним» відмовити.

Рішення складено у повному обсязі 08.04.2019 р.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя