Справа № 368/1753/18
Провадження № 2/368/177/19
У Х В А Л А

іменем України

"16" січня 2019 р. Кагарлицький районний суд Київської області

у складі: головуючого - судді Шевченко І.І.

при секретарі Назаренко А.І.

позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кагарлик в загальному позовному провадженні позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області про встановлення факту родинних відносин, -

встановив:

позивачі в силу вимог п.5 ч. 1, 3 ст.257 ЦПК, - якщо до початку розгляду справи по суті позивач подав заяву про залишення позову без розгляду - суд постановляє ухвалу про залишення цього позову без розгляду. В ухвалі про залишення позову без розгляду має бути вирішено питання про повернення судового збору з державного бюджету, тому варто нагадати, що відповідно ч.2 ст.257 ЦПК, - особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно, обґрунтовуючи наступним.

Згідно з ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ВС звернув увагу на те, що суди, встановивши факт постійного проживання брата позивача із з матір'ю його покійної дружини, не врахували, що саме по собі визнання юридичного факту в судовому порядку є непотрібним, якщо від цього факту не виникають, не змінюються чи не припиняються інші правовідносини (постанова від 19.12.2018 у справі №540/147/17).

Отже, беручи до уваги вищенаведену судову практику Верховного Суду, - слід вказати, що в своїй позовній заяві, - адвокат наполегливо декілька разів вказує, що нібито до державного нотаріусу ОСОБА_4 зверталися обидва спадкоємці, яким вона пояснила, що ними пропущений строк для прийняття спадщини, через що нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій.

Крім цього, - адвокат зазначає про те, що 18.09.2018 року нотаріус відмовив обом позивачам у прийняті заяви та порекомендував звернутися до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст.1272 ЦК.

Суддею Кагарлицького районного суду Шевченко було відкрито провадження у цивільній справі на підставі поданої 10.12.2018 року позовної заяви, за написання якої ОСОБА_2 разом із своїм рідним братом, який після одруження у 1991 році змінив прізвище - ОСОБА_2 на прізвище своєї дружини - ОСОБА_1, сплатили 600 грн. місцевому адвокату, офіс якого знаходиться в будівлі Кагарлицької райради, де як раз по сусідству розташована Кагарлицька районна державна нотаріальна контора Київської області, службова особа якої, зловживаючи владою, три дні поспіль, тобто з 08 по 10.01.2019 р., навмисно відмовлялася приймати у ОСОБА_2 його заяву про видачу Свідоцтва про право на спадщину, яка до речі незалежно від часу її прийняття, згідно до вимог законодавства - ч.5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, належить позивачам як спадкоємцям з моменту відкриття цієї спадщини, тобто з 04.02.2014 року.

Слід вказати на, що для втілення злочинної мети по заволодінню спадщиною позивачів, адвокат в своїй позовній заяві свідомо вказав про те, що нібито інших спадкоємців не залишилося.

Однак, це не відповідає дійсності, оскільки спадкодавець, окрім двох синів, кожен з яких має по дві дитини, мав багато родичів, які у разі не прийняття синами спадкодавця спадкового майна, згідно до вимог СТ.1266 ЦК мали би право на спадщину, тому слід навести постанову у справі №540/147/17 від 19.12.2018р., де який Верховний Суд звернув увагу на те, що ч.4 ст.1272 ЦК - передбачено, що за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити додатковий строк.

Отже, беручи до уваги вищенаведену судову практику Верховного Суду, що в своїй позовній заяві, - адвокат наполегливо декілька разів вказує, що нібито до державного нотаріусу ОСОБА_4 зверталися обидва спадкоємці, яким вона пояснила, що ними пропущений строк для прийняття спадщини, через що нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій.

Крім цього, - адвокат зазначає про те, що 18.09.2018 року нотаріус відмовив обом позивачам у прийняті заяви та порекомендував звернутися до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст.1272 ЦК.

Натомість, ці марення місцевого адвоката, не тільки не відповідають дійсності, але вони також спростовуються постановою державного нотаріуса ОСОБА_4 (вих.764/02-31 від 19.09.2018 року), якою вона відмовила лише одному із двох спадкоємців, і в якій повідомила про те, що протягом 3 років ця постанова може бути оскаржена в судовому порядку.

Беручи до уваги вищевикладене, слід дійти висновку, що оскільки позивачі на момент відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем, то їм потрібно було звертатися до суду з позовом не для визначення додаткового строку на подачі заяви про прийняття спадщини, а для визнання права власності на садибу, до складу якої належать не лише житловий будинок і земельна ділянка, на якій він розташований, а й господарсько-побутові будівлі (які забезпечують власника необхідними для проживання засобами благоустрою, наприклад, сарай, гараж, потреб, санвузол, колодязь, паркан, інші надвірні споруди) та комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), а також багаторічні насадження та скасовувати незаконну постанову державного нотаріусу ОСОБА_4, неправомірні дії якої заслуговують не лише на увагу Міністерства юстиції, але також на відповідне реагування з боку правоохоронних органів, які мають порушити кримінальне провадження за фактом шахрайських дій, які були вчиненні по відношенню до спадкоємців ОСОБА_1 та ОСОБА_2, спадковим майном яких за допомогою корумпованих суддів, намагалися заволодіти державний нотаріус разом з місцевим адвокатом.

Представник відповідача в особі - Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області ОСОБА_3 вважає, що це право позивачів, тому не заперечує.

Суд, вислухавши клопотання та думку інших учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою суду від 12.12.2018 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання на 26.12.2018 року.

26 грудня 2018 р. було проведено підготовче засідання та призначено судовий розгляд.

16 січня 2019 р. позивачі подали до суду клопотання про відмову від частини позовних вимог, а саме: щодо визначення додаткового строку подачі заяви про прийняття спадщини, та ухвалою суду відмова від частини позовних вимог було прийнято та провадження в частині вимог було закрито.

16.01.2019 року до суду надійшла заява позивачів про залишення позову без розгляду та повернення судового збору.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду, то суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду.

Розгляд даної справи по суті не розпочато.

Виходячи з цього, а також належного лише позивачам права залишити позов без розгляду, з яким вони звернулися до суду, а також ту обставину, що залишення позову без розгляду не суперечить закону та не порушує нічиїх прав та обовязків.

Оскільки позивачі подали заяву про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті, позов позивачів щодо встановлення факту родинних відносин належить залишити без розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено випадки повернення сплаченої суми судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Виходячи з цього, залишення позову без розгляду за заявою позивачів, підстави для повернення сплаченого ними судового збору при зверненні до суду відсутні.

На підставі ст. ст. 257, 258-261 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

у х в а л и в :

Цивільну справу загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Новосілківської сільської ради Кагарлицького району Київської області про встановлення факту родинних відносин залишити без розгляду.

Розяснити позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про повернення судового збору відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Кагарлицького районного суду Київської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст судового рішення складено 21.01.2019 р.

Суддя І.І. Шевченко