КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Київ

Справа №373/1060/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/2669/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ухваленого під головуванням судді Реви О.І. 17 жовтня 2018 року у м. Переяслав-Хмельницький, дата складання повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У червні 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 03 червня 2008 року в розмірі 112604,01 грн та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 03 червня 2008 року укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідач погодилась на те, що заява на отримання кредиту разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, що вона підтвердила своїм підписом у заяві.

Проте, відповідач умови кредитного договору не виконала, внаслідок чого, станом на 01 квітня 2018 року, утворилась заборгованість у розмірі 112604,01 грн, що складається із заборгованості по кредиту - 7448,77 грн, відсотків за користування кредитом за період з 03 червня 2008 по 02 травня 2017 року - 105155,24 грн.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем не доведено інформування відповідача про зміну умов кредитування, не надано належних доказів на підтвердження надання кредиту та наданий розрахунок не містить підпису відповідальних осіб, не скріплений печаткою банку, складений так, що неможливо перевірити правильність наведених розрахунків.

Не погодилось із вказаним рішення суду АТ КБ «ПриватБанк», представником подано апеляційну скаргу, в якій він посилається на неправильне і необґрунтоване застосування судом норм матеріального та процесуального права, та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує на те, що відсутність підпису позичальника на Умовах та Правилах не свідчить про те, що відповідач не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Зазначає, що відповідач поставив підпис в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згодний з умовами кредитування та отримання кредиту саме на таких умовах. Окрім того, відповідно до заяви відповідач зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті банку. Також вказує на те, що банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено кредитний договір, який сторони не оспорювали, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Отже, є доведеним факт укладення між позивачем та відповідачем договору, який складається не лише з заяви позичальника, а й також з Умов та Правил надання банківських послуг.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В порядку ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_4 (яка змінила своє прізвище на ОСОБА_3) 27 травня 2008 року була підписана заява, згідно якої вона отримала банківські послуги з отримання двох платіжних карт : зарплатної з терміном дії до «05/10» та універсальної з терміном дії до «06/12», встановлений кредитний ліміт 500 грн. У заяві зазначено, що вона разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», що викладено на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг /а.с.13-22/.

ПАТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку загальний розмір якого становить 7448,77 грн. Збільшення кредитного ліміту позивач обґрунтовує довідкою складеною16 травня 2018 року /а.с.12/. Відсотки за користування кредитом за тарифами банку нараховуються за ставкою 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом і становлять суму 105155,24 грн за весь період. Посилаючись на те, що відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, ПАТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість в сумі 112604,01 грн., яка підтверджується розрахунком заборгованості /а.с.7-11/.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порядку ч. 2, ч. 4 та ч. 8 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В силу ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг шляхом приєднання відповідача до запропонованих позивачем умов і правил. Разом з тим, наявні в матеріалах справи Умови та Правила надання банківських послуг стосуються всього спектру фінансових послуг, що надавалися банком, у тому числі платіжних карт, вкладних операції, кредитних карт, але не мають підпису позичальника, відсутня дата їх складання та період дії.

Анкета-заява від 27 травня 2008 року містить лише анкетні дані відповідача, її контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Заява не містить даних про умови кредитування. У заяві зазначено про вид картки, яка має бути видана - Кредитної картки «Універсальна» з кредитним лімітом у сумі 500, 00 грн, та з терміном дії до 06/12, проте розмір процентної ставки за послуги кредитування не визначений. Разом з цим, із вказаної заяви не можна зробити висновок , на які саме умови та тарифи обслуговування карт, запропонованих банком, погодився відповідач.

А отже, вказані документи не підтверджують наявність між сторонами саме кредитних відносин та наявність заборгованості відповідача перед позивачем. Суду першої інстанції не були надані банківські та/або інші фінасово-розрахункові документи на підтвердження вказаних обставин і взагалі доказів щодо відкриття рахунку за кредитною карткою «Універсальна».

Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач не є доказом, який підтверджує надання кредиту відповідачу та наявність кредитних правовідносин, оскільки не містить даних про те, за якою карткою зроблено цей розрахунок, не містить підпису відповідальних осіб, та не скріплений печаткою банк. Крім того, дія кредитної картки «Універсальна» у заяві-анкеті зазначена до 06/12, в той час, як розрахунок заборгованості містить дані про надання кредиту та нарахування відсотків за користування ним після закінчення строку дії картки. Суд також звертає увагу на відмінність застосованої процентної ставки, яка коливається від 22,8 % до 43,2 % без зазначення підстав. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити правильність нарахування заборгованості.

Долучена до апеляційної скарги ПАТ КБ «ПриватБанк» виписка по картковому рахунку не може бути прийнята судом апеляційної інстанції, оскільки не була подана і не була заявлена як доказ в суді першої інстанції, не була предметом його дослідження. При цьому позивачем не вказано поважності причин ненадання таких доказів до суду першої інстанції, що унеможливлює їх прийняття на стадії розгляду справи апеляційним судом.

Доводи позивача відносно того, що відповідачем не доведено відсутність заборгованості, та відповідно виконання умов договору належним чином, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки, виходячи з вимог процесуального закону, тягар доказування обґрунтованості позовних вимог покладено на позивача, а суд має повно і всебічно дослідити всії обставини справи і надати їм відповідну правову оцінку. Позивачем не доведено існування між сторонами саме кредитних правовідносин на умовах, зазначених у позові. А отже, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому підстави до його скасування з мотивів викладених у апеляційній скарзі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук