Справа № 274/3646/18
Провадження № 2-с/0274/2/19
У х в а л а

Іменем України

29.08.2019 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., сторін, представника заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.12.2018 року про стягнення аліментів, -

В с т а н о в и в :

30 січня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.12.2018 року про стягнення аліментів, просить скасувати судовий наказ, прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення аліментів за безпідставністю. Допустити поворот виконання судового наказу .

Заяву мотивує тим, що з часу розлучення і до даного часу їх зі стягувачкою діти залишилися проживати з ним в належній йому квартирі, діти весь час були зареєстровані у даній квартирі, вони не знімалися із реєстрації та не змінювали місце проживання або перебування. Зазначає, що стягувачка в заяві не вказала, що діти проживали із нею, тому вважає, що стягнення аліментів на користь матері, яка лише періодично приходить в гості до дітей з правової точки зору є безпідставними. Оскільки діти проживають з ним тому лише він може заявляти вимоги про стягнення аліментів, однак не заявляв їх оскільки може самостійно утримувати дітей.

Вказав, що самостійно утримує дітей, купує продукти харчування як на базарі так і в супермаркеті, синові купував одяг, дає гроші на кишенькові витрати, оплачує послуги кабельного телебачення та інтернету, поповнення мобільних рахунків дітей, перерахував заявниці кошти на її картковий рахунок , щоб вона купила одяг доньці.

Вважає, що факт проживання дітей з ним та факт їх утримання ним є нововиявленими обставинами, оскільки вони є істотними для справи про призначення аліментів, що не були встановлені судом при стягненні аліментів.

27.03.2019 року ОСОБА_3 надала відзив за заяву ОСОБА_2 ( а.с. 169-170).

Згідно даного відзиву просить відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його заяви про перегляд судового наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.12.2018 року за нововиявленими обставинами, судовий наказ залишити без змін. Своє заперечення обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 у свої заяві вводить суд в оману, оскільки після розлучення вона залишилася проживати в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить боржнику на праві власності. Зазначила, що витрати які вона несе самостійно на утримання дітей значно перевищують ті витрати, які періодично боржник витрачає на дітей.

Ухвалою суду від 11 лютого 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд ухвалено проводити порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, просив її задовольнити, оскільки ним сплачуються аліменти добровільно, він самостійно, без допомоги стягувачки, утримує дітей, діти перебувають повністю під його матеріальним забезпеченням. На його думку стягнення аліментів на користь його колишньої дружини можливе лише тоді, коли вона буде забезпечувати дітей житлом, а не навпаки, тобто діти мають проживати із нею.

Представник заявника ОСОБА_1 доводи заяви також підтримав з підстав зазначеній в ній, просив суд скасувати судовий наказ.

В судовому засідання стягувачка ОСОБА_3 заперечувала проти скасування судового наказу, оскільки аліменти за судовим наказом підлягають стягненню в мінімальному розмірі, що передбачений законом. Вказала, що вона та діти, після їх розлучення з ОСОБА_2 залишилися проживати в належній йому трьох кімнатній квартирі, так як там створені всі умови для проживання різнополих дітей. Дійсно їй на праві власності належить однокімнатна квартира, однак в ній не створено умов для проживання дітей, вона неодноразово пропонувала ОСОБА_2 тимчасово пожити в її квартирі, щоб не створювати не зручностей один для одного. Зазначила, що з того часу, як судовим наказом з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в примусовому порядку , він перестав давати кошти на утримання дітей. Одяг вона купує дітям самостійно, готує їм їсти, купує продукти харчування, збирає до школи, боржник, до стягнення аліментів, надавав їй кошти на утримання дітей в тому розмірі, який вважав за необхідним, але їх не вистачало на утримання дітей, бо діти ростуть, а їх потреби збільшуються, тому вона вирішила стягнути аліменти в примусовому порядку, щоб не просити в нього гроші.

Свідок ОСОБА_4 , яка є сусідкою сторін, проживає з ними в одному будинку, суду пояснила, що ОСОБА_3 проживає в квартирі ОСОБА_2 постійною, вони познайомилися в 2006 році і 13 років стягувачка проживає спільно з дітьми та боржником. Вказала, що бачить, як ОСОБА_3 постійно купляє дітям продукти харчування, одяг. Зазначила, що лише один раз протягом місця ОСОБА_3 не проживала в квартирі з дітьми та ОСОБА_2 , оскільки він її побив.

Свідок ОСОБА_5 , яка також є сусідкою сторін на протязі тривалого часу, бо живе в даному будинку 18 років, вказала, що ОСОБА_3 постійно проживає зі своїми дітьми та колишнім чоловіком в квартирі АДРЕСА_1 . Вона дійсно підтверджує, що стягувачка купує все необхідне для утримання та забезпечення дітей, ОСОБА_2 вона також періодично зустрічала в магазині, однак стягувачка в більшій мірі утримує своїх дітей ніж їх батько.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши докази, перевіривши матеріали справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що 12.12.2018 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області винесений судовий наказ про стягнення з боржника - ОСОБА_2 , 1973 року народження, РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 на користь стягувача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої: АДРЕСА_2 аліментів на утримання дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 972,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 19 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнення з боржника - ОСОБА_2 , 1973 року народження, РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 на користь стягувача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючої: АДРЕСА_2 аліментів на утримання дитини: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 972,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 19 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 81-82).

Відповідно до вимог ч. 1ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляду справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч. 2ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами»№4 від 30.03.2012 р. передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Закон розрізняє нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (п.4 постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У відповідності до положення ч.1 ст. 167 та п.8 ч.1 ст.168 ЦПК України розгляд заяви про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. Під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Підстави щодо відмови у видачі судового наказу вказані у ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що під час прийняття судового наказу 12.12.2018 року, судом було враховано наявність у заявниці дітей, те, що коштів, які виділяє боржник стягувачці на їх утримання не вистачає, всі витрати по утриманню дітей несе стягувачка самостійно, божник приймає участь в їх утриманні лише періодично, що і підтвердилось в даному судовому засіданні, а тому суд вважає, що остання має право на стягнення аліментів на утримання дітей у відповідному розмірі, вказаному у наказі. Спору щодо батьківства не заявлено, і підстав, передбачених в ст. 165 ЦПК України для відмови у видачі наказу не було.

Суд вважає, що посилання заявника в заяві про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами на ті обставини, що він сплачує аліменти добровільно та повністю утримує дітей, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.12.2018 року за нововиявленими обставинами та не є підставою для скасування судового наказу про стягнення аліментів.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами, оскільки заявником не доведено, що при прийнятті судового наказу, судом не були враховані істотні обставини, які б могли вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно із ч. 3ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 161,259,361 ЦПК України , суд, -

П о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 12.12.2018 року про стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області до Житомирського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 03 вересня 2019 року.

Головуючий Т.М. Вдовиченко