Справа № 184/160/19
Номер провадження 2/184/186/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Малашиної Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Попівніч Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Покровська міська державна нотаріальна контора у Дніпропетровській області про визнання договору міни дійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області з вищевказаним позовом, та просить визнати дійсним договір міни нерухомого майна від 17.05.2001 року за №0251 НД-О, укладений між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з іншої сторони, що був посвідчений Придніпровською товарною біржею Нікопольського філіалу.

В обґрунтування позовних вимог вказала на те, що 17 травня 2001 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_2 з іншої сторони було укладено договір міни нерухомого майна №0251-НД-О. Відчужуваний відповідачем будинок, що розташований по вул. Калинова (попередня назва 40 років Жовтня), буд. №82 в м. Покров Дніпропетровської області належав відповідачу на підставі договору купівлі продажу від 25.09.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Покровської (Орджонікідзевської) державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі №1426, та в МБТІ м. Нікополь в реєстрову книгу №4 за реєстровим №147 від 01.01.1990 р. Даний договір був укладений та завірений Придніпровською товарною біржею Нікопольського філіалу. Зазначений житловий будинок з надвірними будівлями перейшов у власність позивача, заінтересованих осіб та ОСОБА_5 В свою чергу, позивач, заінтересовані особи та ОСОБА_5, взамін отриманого будинку передали у власність відповідачу двокімнатну квартиру №26, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров (Орджонікідзе), вул. Центральна (Калініна)АДРЕСА_1, яка належала їм на підставі свідоцтва про право власності міськвиконкому місті Покров (Орджонікідзе) та на підставі розпорядження №8087 від 23.02.1998 року та зареєстрованої в МБТІ м. Нікополь в реєстрову книгу №51 за реєстровим номером 8087 від 20.03.1998 року. Правочин обома сторонами повністю виконаний, відповідачем було звільнено будинок, передані ключі від будинку. Позивач, заінтересовані особи та ОСОБА_5 звільнили квартиру та передали відповідачу ключі від квартири. На час укладення договору сторони не знали, що правочин. У відповідності до ст.47 ЦК Української РСР (1963 року, втратив чинність 01.01.2004 року) підлягав нотаріальному посвідченню, оскільки та у відповідності до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» (залишається чинним), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Тобто, в даному випадку виникла колізія (суперечність) між нормативно правовими актами. 15.01.2006 року мати позивача ОСОБА_5 , яка була співвласником будинку, померла. 22.02.2016 року на підставі зазначеного договору міни та на підставі посвідчення КП «НМБТІ» права власності на житловий будинок було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок У грудні 2018 року позивач звернулася до Покровської міської нотаріальної контори у Дніпропетровській області із заявою щодо одержання свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку по вул. Калиновій (попередня назва 40 років Жовтня), буд. 82 в м. Покров, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з розясненнями такої відмови.

Вказує, що на теперішній час вона не має можливості реалізувати свої спадкові права після смерті ОСОБА_5, яка була стороною за цим договором, оскільки даний договір не був посвідчений нотаріально.

В судове засідання позивач, заінтересовані особи та представник третьої особи не зявилися, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Кожет окремо надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, відзив не надав.

Враховуючи зазначене, суд, за згодою позивача, ухвалив провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідно до якого у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов.

Суд, дослідивши матеріали справи, зваживши доводи позовної заяви, з'ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку.

У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Правилами ст.12, ч.1ст.81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

В судовому засідання встановлено, що згідно договору міни нерухомого майна №0251-НД-О від 17.05.2001 року, укладеного та засвідченого Придніпровською товарною біржею Нікопольського філіалу, ОСОБА_2 з однієї сторони, та ОСОБА_5, ОСОБА_1, яка діє за себе та від імені неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_3, з іншої сторони, провели міну належного їм на праві власності нерухомого майна. Належний ОСОБА_2 будинок з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область, м. Орджонікідзе, вул. 40 років Жовтня, 82 перейшов у власність ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 Останні, взамін отриманого будинку передають двокімнатну квартиру №26 в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області по вул. Калініна, буд. 33 у власність ОСОБА_2Г.(а.с.16).

16.01.2003 року КП «НМБТІ» було посвідчено, що житловий будинок по вул. 40 років Жовтня, 82 в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області зареєстрований за позивачем, заінтересованими особами та ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі договору міни від 17.05.2001 року за №0252 НД-О, завіреного Придніпровською товарною біржею Нікопольського філіалу (запис в реєстровій книзі №21 за реєстровим №260 від 16.01.2003 року) а.с.17.

ОСОБА_5 є матірю позивача ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії V-КИ №444445, актовий запис №301. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу позивач при укладенні шлюбу 27.08.1989 року з ОСОБА_8, змінила прізвище на «Гадзаман» (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_5 померла 15.01.2006 року у віці 73 роки, актовий запис №29 (а.с.18).

22.02.2016 року на підставі зазначеного договору міни та на підставі посвідчення КП «НМБТІ» права власності на житловий будинок було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок №82 по вул. Калинова в м. Орджонікідзе (а.с.19-23).

Згідно до ОСОБА_8 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.12.2018 року заведено спадкову справу №110/2018, спадкодавець ОСОБА_5 (а.с.24).

Постановою державного нотаріуса Покровської міської нотаріальної контори у Дніпропетровській області відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 15.01.2006 року, у звязку з тим, що договір міни нерухомого майна по вул. Калинова, 82 в м. Покров Дніпропетровської області, був зареєстрований в Нікопольській філії Придніпровської товарної біржі і не був нотаріально посвідчений (а.с.25).

Згідно вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до умов ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Так, позивач, заінтересовані особи та ОСОБА_5 фактично прийняли придбане майно (будинок), отримали технічний паспорт на своє імя, зареєстрували будинок в КП «Нікопольське МБТІ». З часу міни - з 17.05.2001 року по теперішній час, тобто впродовж майже двадцяти років, ніяких претензій у сторін одна до одної не було, жодні вимоги не заявлялися. Тобто, сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору від 17.05.2001 року і відбулося повне виконання даного договору.

Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору міни нерухомого майна дотримані. Проте на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе.

На час укладання договору міни нерухомого майна сторони цього договору ухилились від його нотаріального посвідчення, а на даний час визнання такого договору дійсним можливе лише в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

За змістом ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 Цивільного кодексу України, до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Положеннями п. 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, що набрав чинності з 01 січня 2004 року, визначено, що цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли у листопаді 1997 року, для їх врегулювання слід застосовувати норми ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 241 ЦК УРСР встановлено, що за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

За статтею 242 цього Кодексу, до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

У відповідності з ст. 224 ЦК УРСР, за договором купівлі-продажу продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 225 ЦК УРСР, право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові.

За змістом ч. 1 ст. 227 ЦК УРСР, чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Статтею 47 ЦК УРСР була передбачена обовязковість нотаріальної форми угоди і наслідки недотримання такої форми.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.

При цьому, вказана норма може застосовуватись лише за наявності таких необхідних умов: одна зі сторін має повністю або частково виконати угоду; інша сторона має ухилятись від нотаріального оформлення угоди; має існувати вимога сторони, яка виконала свої обовязки. Відсутність хоча б однієї з цих умов унеможливлює визнання договору купівлі-продажу житла з недотриманням нотаріальної форми дійсним.

Разом з тим, згідно із ч. 2 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Позивач на теперішній час не має можливості реалізувати свої спадкові права після смерті ОСОБА_5, оскільки договір міни нерухомого майна не був нотаріально посвідчений.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості усунути порушення своїх прав в позасудовому порядку, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 47, 227 ЦК УРСР, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265,280-284, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа Покровська міська державна нотаріальна контора у Дніпропетровській області про визнання договору міни дійсним задовольнити.

Визнати дійсним договір міни нерухомого майна від 17.05.2001 року за №0251 НД-О, укладений між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України АК №120831, виданий Орджонікідзевським МВ УМВС України у Дніпропетровській області, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з однієї сторони та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП:НОМЕР_1, паспорт серії АЕ №080963, виданий 21.05.1996 року Орджонікідзевським МВ УМВС України у Дніпропетровській області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП:НОМЕР_2, паспорт серії АН №458706, виданий 11.04.2006 року Орджонікідзевським МВ УМВС України у Дніпропетровській області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП:НОМЕР_3, паспорт серії АН №675216, виданий 12.06.2008 року Орджонікідзевським МВ УМВС України у Дніпропетровській області, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, паспорт серії АМ №422307, виданий Орджонікідзевським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 23.04.2001 року, померлої 15.01.2006 року, з іншої сторони, що був посвідчений Придніпровською товарною біржею Нікопольського філіалу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_9