Провадження № 2-з/761/206/2019
У Х В А Л А

04 квітня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання, відповідач 1 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, відповідач 2 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», третя особа 1 - Державне підприємство «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», третя особа 2 - Дарницька районна, - в місті Києві державна адміністрація, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 (далі по тексту - заявник) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до його пред'явлення, відповідач 1 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту - відповідач 1), відповідач 2 - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі по тексту - відповідач 2), третя особа 1 - Державне підприємство «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ» (далі по тексту - третя особа 1), третя особа 2 - Дарницька районна, - в місті Києві державна адміністрація (далі по тексту - третя особа 2), відповідно до якого просила зупинити проведення відкритих торгів (голандського аукціону) з продажу активів, що обліковуються на балансі відповідача 2, які провадяться відповідачем 1 щодо права вимоги за кредитними договорами: 2/П/82/2008-840 від 03.04.2008, 3/П/82/2008-980 від 03.04.2008 із забезпеченням: (квартира, беззаставний); зобов'язати третю особу 1 вчинити дії щодо вилучення з усіх електронних майданчиків відомостей щодо проведення відкритих торгів з продажу активів, що обліковуються на балансі відповідача 2 щодо права вимоги за кредитними договорами: 2/П/82/2008-840 від 03.04.2008, 3/П/82/2008-980 від 03.04.2008., заборонити третій особі 1 вчинити дії щодо розміщення на будь-яких електронних майданчиках відомостей щодо проведення відкритих торгів з продажу активів, що обліковуються на балансі відповідача 2 щодо права вимоги за кредитними договорами: 2/П/82/2008-840 від 03.04.2008, 3/П/82/2008-980 від 03.04.2008; заборонити відповідачу 1, третій особі 1 та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії з організації проведення відкритих торгів з продажу вказаних прав вимоги; зобов'язати відповідача 1 зняти з продажу лот F51GL39230? щодо права вимоги за кредитними договорами: 2/П/82/2008-840 від 03.04.2008, 3/П/82/2008-980 від 03.04.2008.

Заява обґрунтована тим, що заявник має намір звернутись до відповідачів з позовом про визнання припиненим кредитного договору № 2/П/82/2008-840 від 03.04.2008 та договору іпотеки № 3/П/82/2008-980 від 03.04.2008, предметом якого є квартира заявника за адресою: АДРЕСА_1, які були укладені між заявником та відповідачем 2. Заявник вказує, що зобов'язання за вказаними договорами виконані, втім, як стало відомо заявнику, відповідач 1 з невідомих підстав виставив на електронних торгах на продаж право вимоги за спірними правочинами. Відтак, заявник ставить під сумнів наявність права вимоги в Банку, з огляду на що продаж прав вимоги має бути зупинений. При цьому, зазначає, що невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд дослідивши заяву про забезпечення позову та надані до неї документи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такої позиції притримується Верховний Суд у своїй Постанові 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц (провадження № 61-38692св18).

Вказана норма імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року N 9).

Так, судом встановлено, що заявник має намір звернутись до суду з позовом про визнання припиненим кредитного та іпотечного договорів, укладених з відповідачем 2.

Разом з тим, заявником не наведено відповідного обґрунтування та не надано доказів необхідності вжиття визначених заявником заходів забезпечення позову, які стосуються зупинення та заборони продажу прав вимоги неплатоспроможного Банку.

Відтак, заходи забезпечення позову не є співмірним із майбутніми заявленими позовними вимогами, з огляду на предмет спору.

При цьому, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачами дій щодо продажу прав вимоги неплатоспроможного Банку та невиконання рішення суду в майбутньому без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин також не свідчить про необхідність вжиття вказаних заявником заходів забезпечення позову.

Не обґрунтовано заявником і тієї обставини, що вказані ним заходи забезпечення позову забезпечать ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника та сприятимуть виконанню рішення суду в майбутньому.

З врахуванням наведеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому. При цьому, вказані в заяві заходи забезпечення позову не є співмірними із заявленими вимогами.

Відтак, позивач належним чином не обґрунтував доцільність забезпечення позову визначеними у заяві способами, а тому заява про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання, відповідач 1 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, відповідач 2 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», третя особа 1 - Державне підприємство «ПРОЗОРРО.ПРОДАЖІ», третя особа 2 - Дарницька районна, - в місті Києві державна адміністрація, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Суддя: