Справа № 136/2141/18
провадження № 2/136/821/18
РІШЕННЯ

іменем України

"09" квітня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім'єю понад 5 років до часу відкриття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2, обґрунтовуючи його підставність тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач вказує у позові, що проживала із спадкодавцем однією сім'ю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини, отож увійшла до четвертої черги спадкування за законом, спадщину прийняла, утім реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку позбавлена можливості за відсутності документів, що підтверджують належність до кола спадкоємців четвертої черги спадкування, а також прийняття спадщини, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому вона просить суд встановити юридичний факт, від якого залежать її майнові права, а також визнати право власності на майно, що увійшло до складу спадкової маси, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою суду від 04.03.2019 судом за клопотанням позивача замінено неналежного відповідача ОСОБА_2 на належного Сиваковецьку сільську раду Липовецького району Вінницької області.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідачем не було надано, утім сільським головою надано заяву про визнання позову, в якій він не заперечував проти задоволення позовних вимог, а розгляд справи просив проводити за відсутності представника сільської ради.

Ухвалою суду від 09.01.2018 за клопотанням позивача витребувались матеріали спадкової справи після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, а також було задоволено клопотання позивача про виклик свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

У судове засідання позивач та її представник не з'явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце цього засідання, що відповідно до ст.223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи суд проводить в даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраним у справі доказами, встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Вінниця Вінницької області, помер ОСОБА_3, в підтвердження чому є свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1. Після його смерті відкрилась спадщина.

Згідно інформації наданої приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. (а.с.90) спадкова справа після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не заводилась.

Наведене свідчить, що спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 відсутні.

Із довідок виданих Квартальним комітетом "Лівобережний" м. Вінниця від 30.07.2018 за №1581 та 19.09.2018 за №1931 (а.с. 29-30), судом встановлено, що з 2002 року ОСОБА_1 проживала у незареєстрованому шлюбі разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 по АДРЕСА_2, до дня його смерті та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_2. Вели спільне господарство. Вказані довідки видані на підставі Акту від 10.01.2018 (а.с.28), відповідно до якого встановлено, що з 2000 року ОСОБА_8 та ОСОБА_1 проживали разом, а з 2002 ОСОБА_8 був зареєстрований у будинку ОСОБА_1, в АДРЕСА_2. Вони вели спільне господарство, разом виховували дочку позивача ОСОБА_9, жили однією сім"єю як чоловік та жінка. ОСОБА_1 здійснювала догляд за ОСОБА_8 після того як він захворів на онкологічне захворювання вдома і в лікувальних закладах.

Правилами ст.1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності ЦК (п. 21 ППВСУ від 30 травня 2008 року N 7).

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім'єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. (Лист, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

Судом встановлено, що ОСОБА_8 не перебував у зареєстрованому шлюбі, на що вказує свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 (а.с.17).

Також не встановлено перебування позивача у іншому зареєстрованому шлюбі.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що обставини наведені позивачем у позовній заяві доведено належними та допустимими доказами, які підтверджують факт проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_8 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Також підтверджено належність позивача до четвертої черги спадкування, оскільки, як було встановлено позивач та спадкодавець проживали у фактичних шлюбних відносинах та не перебували у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу від 11.10.2007 року, за реєстровим №1388 (а.с.32) та був зареєстрований КП ВООБТІ.

Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. було винесено постанову 22.09.2018, відповідно до якої позивачеві відмовлено у видачі на її ім'я нотаріального акту на вищевказаний об'єкт нерухомості, що увійшов до складу спадкової маси з підстав відсутності необхідних документів.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

Згідно положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Зібрані у справі докази підтверджують належність майна спадкодавцеві, факт прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_3, отож вона вважається належною спадкоємцеві з моменту її відкриття.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність порушених прав позивача, що є очевидним, а обраний ним спосіб захисту порушених прав є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, що було встановлено в ході судового розгляду, отож суд дійшов висновку, що позов обґрунтований.

Крім цього, відповідач надала суду заяву про визнання позову.

Ураховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Відповідно до ч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП-НОМЕР_3) до Сиваковецької сільської ради Липовецького району Вінницької області(місцезнаходження: 22514, с. Сиваківці, вул.. Центральна, 34, Липовецького району, Вінницької області, ЄДРПОУ - 04329145) про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім'єю понад 5 років до часу відкриття спадщини, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити у повному обсязі.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала однією сім'єю не менше п'яти років з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, у порядку спадкування після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при пред'явленні позову згідно квитанції №19 від 10.10.2018 у розмірі 176, 20 гривень та квитанції №18 від 10.10.2018 в розмірі 718 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко