Справа № 266/6682/18
Провадження № 2-о/266/13/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Д'яченко Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сологуб Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що при оформленні трудової книжки заповненої 31.07.1987 року, її прізвище на російській мові зазначено невірно, а саме "Ковалева" замість того, які вірно прізвище заявниці на російській мові має бути "Ковалёва". Так, заявниця з метою оформленням пенсії по інвалідності звернулась до пенсійного фонду, проте їй було відмовлено в призначенні пенсії, через зазначену помилку в трудовій книжці. Крім того, аналогічна помилка була допущена в свідоцтві про укладення шлюбу. Просила встановити факт належності їй трудової книжки, заповненої 31.07.1987 року БТ-ІІ № 3450315 та свідоцтва про укладення шлюбу від 30.01.1992 року, з метою реалізації її права на отримання пенсії.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 надала заяву, в якій підтримала заяву, просила її задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи провести без її участі.

Представник заінтересованої особи - Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не зявився, звернувся до суду листом, в якому просив розглянути справу без участі представника та прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заявлені вимоги частково обґрунтованими, та задовольняє заяву частково з наступних підстав.

Відповідно доп. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту щодо належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З трудової книжки БТ-ІІ № 3450315, заповненої від 31.07.1987 року, заведеної на імя "Ковалевой Ирины Николаевны" (російською мовою) вбачається, що прізвище заявника зазначено не вірно. (а.с. 4)

В той самий час, як правильність написання прізвища заявника підтверджується копією диплому ЛТ № 970216, де прізвище заявника українською зазначено як "Ковальова", а російською як "Ковалёва". (а.с.5)

Таким чином, суд вважає можливим встановити факт належності заявниці трудової книжки, виданої на її імя, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючих документів заявнику має юридичне значення та дозволяє реалізувати їй законні права в частині оформлення та отримання пенсії.

Стосовно вимоги заявника про встановлення факту належності свідоцтва про укладення шлюбу від 30.01.1992 року, актовий запис № 196, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об'єднання громадян, а також свідоцтва, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до п. 12 Постанови Верховного Суду України "Про судову практику в правах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року заяви про встановлення із зазначених підстав факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об'єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ. Судами також не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, на підставі п.6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення заяви в цій частині, а тому у задоволенні відмовляє.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12,13,81,263-265,293,315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Маріупольське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 трудової книжки БТ-ІІ № 3450315, заповненої 31.07.1987 року, заведеної на імя "Ковалевой Ирины Николаевны " (російською мовою).

В задоволенні решти заяви відмовити.

На рішення може бути подано апеляцію до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Д`яченко Д. О.