Справа № 467/188/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09.04.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,
за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу у порядку спрощеного провадження за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
У лютому 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 березня 2012 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено договір про надання кредиту у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов вказаного кредитного договору станом на 20 січня 2019 року заборгованість по поверненню позики становить 20 922 грн. 37 к., з яких: тіло кредиту - 5496 грн. 38 к., заборгованість за відсотками - 5862 грн. 12 к., пеня - 8091 грн. 38 к., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 972 грн. 49 к. - штраф (процентна складова).
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.
Відповідач у судове засідання двічі не з'явився без повідомлення причин, незважаючи на те, що про дату, час і місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації, конверти повернулися до суду з відмітками «Інші причини невручення», відзиву до суду не подав.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 29 березня 2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір з використанням платіжної картки «Кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», за яким останній отримав кредитний ліміт коштів в розмірі 8 000 грн. з кінцевим терміном їх повернення, що відповідає строку дії картки під 3 % на місяць, а також зі сплатою пені за Умовами кредитування.
Вказаний договір складається із заяви кредитора, «Тарифів надання кредиту», «Умов і правил надання банком послуг» та «Правил користування платіжною карткою».
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає договір про надання банківських послуг, що укладено між нею та банком, та підтверджено її підписом у заяві.
Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань.
Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів (п. 1 ст. 11, ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України).
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Станом на 20 січня 2019 року заборгованість по поверненню позики становить 20 922 грн. 37 к., з яких: тіло кредиту - 5496 грн. 38 к., заборгованість за відсотками - 5862 грн. 12 к., пеня - 8091 грн. 38 к., 500 грн. - штраф (фіксована частина), 972 грн. 49 к. - штраф (процентна складова).
Банком нараховано відповідачу пеня та штрафи, передбачені п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до якого при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф згідно тарифів в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову та п. 2.1.1.12.6.1, відповідно до якого у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями сплачується пеню відповідно до Тарифів у розмірі 0.24 % від суми загальної заборгованості(нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.
Разом з тим суд вважає безпідставним одночасне нарахування та стягнення з відповідача заборгованості за пенею у розмірі 8091 грн. 38 к. і штрафів: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 972 грн. 49 к. - штраф (процентна складова).
Так, статтями 546, 549 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, іншими видами забезпечення.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами спірного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час ним же передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.
Тому, враховуюче викладене, суд вважає, що пеня та штрафи нараховані банком за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов'язань.
За такого, з позичальника за порушення строків виконання грошових зобов'язань може бути стягнутий тільки один вид неустойки.
А тому, враховуючи обставини справи, розмір заборгованості за тілом кредиту та процентів, суд вважає за необхідне стягнути заборгованість за штрафами, відмовивши у стягненні заборгованості за пенею з метою запобігання подвійного притягнення відповідача до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а саме порушення строків виконання грошових зобов'язань по сплаті кредиту та процентів.
Такі висновки суду узгоджуються з правовими позиціями Верховного Суду України, що викладені ним у постанові від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15 і постанові від 11 жовтня 2017 року №6-1374цс17.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню:тіло кредиту - 5496 грн. 38 к., заборгованість за відсотками - 5862 грн. 12 к., 500 грн. - штраф (фіксована частина), штраф (процентна складова), який складає 5% від суми 5496 грн. 38 к. + 5862 грн. 12 к. = 567 грн. 93 к.
На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи розмір задоволених позовних вимог -59,39 %.
Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивчем до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива