Справа № 462/6463/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/1943/18 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Цап П. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 червня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору іпотеки та визнання договорів поруки недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

31.07.2017 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором, покликаючись на те, що 27 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк», від якого до позивача перейшло право вимоги, та відповідачем був укладений кредитний договір на суму 49700,00 доларів США, згідно якого відповідач ОСОБА_2 зобов'язалася повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування кредитом в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та графіком погашення кредиту. У порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач ОСОБА_2 зобов'язань за вказаним договором належним чином не виконала, у зв»язку з чим заборгованість за договором №1301/0808/71-151 від 27 серпня 2008 року складає 47860,26 доларів США, що становить 1034345,17 грн. за кредитом, 3012,01 доларів США, що становить 65094,88 грн. процентів за користування кредитом, 497,47 доларів США, що становить 10751,21 грн. пені. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №1301/0808/71-151-Р-1, відповідно до якого він на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях відповідача ОСОБА_2, що виникають з умов кредитного договору. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було укладено також договір поруки між банком та ОСОБА_4 №1301/0808/71-151-Р-2, відповідно до якого він на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях відповідача ОСОБА_2, що виникають з умов кредитного договору. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №1301/0808/71-Р-3, відповідно до якого вона на добровільних засадах взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язаннях відповідача ОСОБА_2, що виникають з умов кредитного договору. Просило стягнути солідарно з відповідачів на його користь 1034345,17 грн. заборгованості за кредитом, 65094,88 грн. заборгованості по процентах, 10751,21 грн. пені та судові витрати у справі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 звернулися до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»із зустрічним позовом про визнання кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору іпотеки та визнання договорів поруки недійсними, покликаючись на те, що 27 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір на суму 49700,00 доларів США та з метою забезпечення виконання зобов»язань за таким (кредитним договором від 27 серпня 2008 року) були укладені договори поруки між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Однак, вважають, що при укладенні кредитного договору банком було порушено встановлені вимоги законодавства, оскільки перед укладенням кредитного договору банк не надав позичальнику у письмовій формі повної інформації про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість кредиту. Також, банк не визначив порядок обчислення розміру щомісячного ануїтетного платежу та графік погашення кредиту та сплати відсотків. Крім того, банк в кредитному договорі не зазначив сукупну вартість кредиту та реальну процентну ставку, а згідно висновку експертного дослідження №43 від 18 грудня 2015 року реальна процентна ставка за кредитним договором становить 13,87%, що на 01,37% більше ніж передбачено умовами кредитного договору, що суттєво впливає на обсяг їх відповідальності за цим кредитним договором. Просять визнати недійсними кредитний договір №1301/0808/71-151 від 27 серпня 2008 року, укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2, іпотечний договір від 27 серпня 2008 року, укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2, договір поруки №1301/0808/71-151-Р-1 від 27 серпня 2008 року, договір поруки №1301/0808/71-151-Р-2 від 27 серпня 2008 року, договір поруки №1301/0808/71-151-Р-3 від 27 серпня 2008 року та судовий збір у справі.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору іпотеки та визнання договорів поруки недійсними відмовлено.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову оскаржили ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3

Вважають його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначають, що судом першої інстанції не з»ясовано обставини справи щодо недодержання в момент укладення кредитного договору вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Судом не враховано, що в кредитному договорі всупереч вимогам, встановленим Правилами надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, не вказано загальної вартості кредиту в грошовому виразі, порядок обчислення процентних доходів, перелік розрахунку комісій, відсутній графік погашення кредиту, а також відсутнє попередження банку про те, що безпосередньо валютні ризики несе споживач. Вважають, що у зміст кредитного договору банком включено несправедливі умови для споживача. Зокрема, у кредитному договорі відсутні умови щодо відповідальності банку, умови щодо дострокового погашення кредитних коштів, а також відсутній графік погашення кредиту. Зазначають, що кредитний договір укладений з використанням нечесної підприємницької практики, а тому такий відповідно до ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» є недійсним.

Просять рішення суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову оскаржило ПАТ «Альфа-Банк».

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що посилання суду першої інстанції на порушення банком положень ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» є безпідставним. Враховуючи те, що позов банком було подано 28.08.2015 року, а рішення у справі ухвалено 27.06.2017 року, у позичальника та поручителя було два роки до постановлення рішення у справі, щоб добровільно сплатити заборговану суму або повернути кредит в повному обсязі. Тому, банком не було порушено надання позичальнику строку для добровільного дострокового погашення кредиту та надано ОСОБА_2 час для мирного врегулювання спору. Оскільки, 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 № 1301/0808/71-151 від 27.08.2008 року, ПАТ «Альфа Банк» як новий кредитор, почав вести розрахунок боргу лише з 18.06.2012 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, доданого до матеріалів справи, останній платіж позичальником внесено 21.05.2015 року. В серпні 2015 року банком направлено вимогу позичальнику та поручителю про дострокове припинення заборгованості, а позов до суду пред»явлено 25.08.2015 року. Тому, банком не пропущено строк щодо стягнення заборгованості з поручителя, а порука не є припиненою. Вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог банку є помилковим, так як банк скористався своїм правом про дострокове стягнення всієї суми боргу у зв»язку із порушенням відповідачем умов договору.

Просить рішення суду в частині відмови у задоволенні первісного позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити.

В засіданні суду представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_5 скарги, подані в інтересах відповідачів підтримали з підстав, наведених у них. Просили скарги задоволити, у задоволенні апеляційної скарги банку просили відмовити.

Представник ПАТ «Альфа Банк» в судове засідання не з»явився, хоча неодноразово належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до абз. 2 ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», у редакції чинній на момент вимоги про дострокове повернення кредиту, якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору №1301/0808/71-151 від 27 серпня 2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем ОСОБА_2, остання отримала кредит в розмірі 49700,00 доларів США строком до 26 серпня 2038 року, зі сплатою 12,50% за користування кредитом та зобов'язувалася повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та графіком погашення кредиту.

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 № 1301/0808/71-151 від 27.08.2008 року.

Як вбачається із змісту кредитного договору №1301/0808/71-151 від 27 серпня 2008 року, укладеного між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2, кредитні кошти були призначені для здійснення позичальником розрахунків за договором купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_1

З метою забезпечення виконання зобов'язання за даним кредитним договором ОСОБА_2 згідно іпотечного договору від 27 серпня 2008 року передала в іпотеку ВАТ «Сведбанк» квартиру АДРЕСА_1 /а.с. 75, 76/

На забезпечення виконання кредитного договору №1301/0808/71-151 від 27 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №1301/0808/71-151-Р-1 від 27 серпня 2008 року, між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_4 - договір поруки №1301/0808/71-151-Р-2 від 27 серпня 2008 року, між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_5 - договір поруки №1301/0808/71-151-Р-3 від 27 серпня 2008 року, відповідно до яких поручителі взяли на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язаннях відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором.

У встановлені договором строки відповідач ОСОБА_2 не виконала зобов'язання щодо повернення заборгованості та процентів за користування кредитними коштами.

Згідно п. 3.7. кредитного договору №1301/0808/71-151 від 27 серпня 2008 року Банк має право вимагати від позичальника виконання зобов'язання за цим договором, у тому числі, якщо позичальник не виконав у встановлені строки свої зобов'язання щодо своєчасної оплати ануїтетних платежів та сплати комісій. /а.с. 10 зворот./

Згідно п. 4 договору поруки №1301/0808/71-151-Р-1 від 27 серпня 2008 року, договору поруки №1301/0808/71-151-Р-2 від 27 серпня 2008 року, договору поруки №1301/0808/71-151-Р-3 від 27 серпня 2008 року у разі невиконання позичальником умов основного зобов'язання в строк, зазначений в договорі кредиту, поручитель погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення позичальником коштів, наданих в межах основного зобов'язання та процентів за користування кредитом за першою вимогою банку протягом 10 календарних днів з моменту отримання поручителем надісланої банком письмової заяви про невиконання позичальником своїх зобов'язань, передбачених основним зобов'язанням. /а.с. 16, 20, 23/

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк», районний суд виходив з того, що як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №1301/0808/71-151 від 27 серпня 2008 року, наданого позивачем, у такому відсутні будь-які розрахунки заборгованості ОСОБА_2 за період з 27 серпня 2008 року по 18 червня 2012 року із зазначенням нарахувань, проплат, проведених відповідачем, а відтак, зазначена позивачем сума загального боргу станом на 18.06.2012 року є необгрунтованою, крім того такий розрахунок не дає можливості встановити дійсну заборгованість позичальника за кредитним договором та виключає можливість суду переконатися в правильності такого станом на день пред»явлення позову до суду та на час розгляду справи судом. Окрім того, у матеріалах справи наявні квитанції №F20-659-3 від 20 січня 2009 року, № F20-658-74 від 20 серпня 2010 року, № F20-679-193 від 24 вересня 2009 року, № F20-679-194 від 24 вересня 2009 року про проведення проплат ОСОБА_2 за кредитним договором №1301/0808/71-151 від 27 серпня 2008 року, які не відображені в розрахунку заборгованості. Крім того, з розрахунку заборгованості за кредитним договором №1301/0808/71-151 від 27 серпня 2008 року вбачається, що останній платіж позичальником ОСОБА_2 проведено у вересні 2014 року, а позивач звернувся до поручителів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 лише 25 серпня 2015 року, що перевищує шестимісячний строк, встановлений ст. 559 ЦК України, та за відсутності доказів того, що поручителям надсилалася вимога про дострокове повернення кредиту протягом шести місяців з дня прострочення виконання зобов»язання, порука в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України ввжається припиненою.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки наведене підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості, наданим ПАТ «Альфа Банк», що знаходиться на аркуші справи 26 том 1 справи, з якого видно, що такий містить станом на 18.06.2012 року лише загальну суму заборгованості, яка утоворилася за кредитним договором № 1301/0808/71-151 від 27.08.2008 за період з 27.08.2008 року по 18.06.2012 року , без деталізації заборгованості по кожному з видів платежів, а ПАТ «Альфа Банк», як новий кредитор, почав вести розрахунок боргу лише з 18.06.2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Таких підстав позивачами за зустрічним позовом не наведено. З часу укладення кредитного договору, такий ОСОБА_2 виконувався, що свідчить про те, що вона погодилася з усіма умовами підписаного нею договору.

Окрім того, на думку колегії суддів, районний суд, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним, визнання недійсним договору іпотеки та визнання договорів поруки недійсними, вірно виходив з того, що оскільки обставини, на які покликаються відповідачі у зустрічній позовній заяві, можуть слугувати підставою лише для визнання недійсними окремих частин правочинів - кредитного договору №1301/0808/71-151 від 27 серпня 2008 року та договорів поруки №1301/0808/71-151-Р-1 від 27 серпня 2008 року, №1301/0808/71-151-Р-2 від 27 серпня 2008 року, №1301/0808/71-151-Р-3 від 27 серпня 2008 року, а не визнання таких правочинів недійсними в цілому.

Доводи апеляційних скарг правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарг та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2019 року

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.