ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1202/19 Справа № 185/8173/17 Суддя у 1-й інстанції - Зінченко А.С. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року у справі позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», третя особа Директор виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» Мкртчян Сасун Вартанович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування позовних вимог, які уточнювалися в ході судового розгляду справи, позивач посилався на те, що з 2006 року він працював гірничим робітником очисного вибою на ділянці по видобутку вугілля ШУ Героїв космосу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». 11 жовтня 2017 року його було незаконно звільнено з роботи з посади гірничого робітника очисного вибою ШУ Героїв космосу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за п.2 ст.40 КЗпП України, оскільки висновки про стан його здоров'я були зроблені керівництвом підприємства на підставі довідки комісії ЛКК №3621 від 22 вересня 2017 року, яка не є повноважним органом для надання такого висновку. Також його звільнення не було узгоджено з профспілковою організацією, тому просив суд визнати незаконним та скасувати наказ від 11 жовтня 2017 року №184/4к по ШУ Героїв Космосу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про звільнення його з роботи; поновити його на попередньому місці роботи на ШУ Героїв Космосу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на ділянку по добуванню вугілля № 5 на посаду гірничого робітника очисного вибою (ГРОВ), а також стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення з 11 жовтня 2017 року по 27 червня 2018 року в розмірі 155336 грн.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

З таким рішенням не погодився позивач ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинами справи та неповне їх з'ясування, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що наказом №184/4к від 11 жовтня 2017 року Виробничого структурного підрозділу «ШУ ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» позивача ОСОБА_1, гірника очисного забою 5 розряду дільниці з видобутку вугілля №5, звільнено у зв'язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваної роботі внаслідок стану здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, тобто за п. 2 ст. 40 КЗпП України (т.1.а.с.9).

11 жовтня 2017 року позивачу виплачено одноразову допомогу за стаж у вугільній промисловості за наказом № 184/4к від 11 жовтня 2017 року (т.1 а.с.8 ).

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності № 035463 від 02 листопада 2009 року на підставі акту № 2230 огляду МСЕК, ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності - 15 %. Кожні два роки позивач проходив переогляд МСЕК. Згідно довідки №043613 від 31 жовтня 2016 року, виданої на підставі акту огляду МСЕК № 1485, ОСОБА_1 на підставі повторного огляду встановлено ступінь втрати професійної працездатності 15%, та встановлено, що позивач потребує медичного лікування у невропатолога. (т.1 а.с. 41, 105-107).

В період між переоглядами МСЕК позивач проходив періодичний медичний огляд, організований в порядку норм чинного законодавства роботодавцем.

За результатами періодичного медогляду, який позивач проходив 22 вересня 2017 року КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради було видано довідку ЛКК № 3621 з висновком комісії про непридатність позивача працювати гірником очисного забою. ОСОБА_1 рекомендовано працю без фізичних навантажень строком на постійно та встановлено діагноз: «Стійкі залишкові явища перенесеної виробничої травми (2008 року) у вигляді посттравматичної енцифалопотії ІІ ст з розсіяною органічною симптоматікою, стійким помірним лікварно-гіпертензіонним синдромом. П/травматичний остеохондроз, порушення біомеханіки шийного відділу хребта 1-2 ст.» (т.1 а.с. 44).

Результати періодичного медичного огляду позивача ОСОБА_1 у 2017 році занесені до картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду форми № 123/о, затвердженої наказом МОЗ № 246 від 21 травня 2007 т.1 (а.с. 108). В зазначеній картці відображено діагноз позивача, записи лікарів, яких проходив позивач за результатами медогляду, та відповідно до висновку ЛКК, зазначеного в картці, позивач не приданий для роботи за професію ГРОВ, надані рекомендації щодо умов праці: без фізичних перенавантажень, що також підтверджується медичною довідкою про проходження попереднього медичного огляду працівників № 3071 від 22 вересня 2017 року (додаток 8) та заключним актом за результатами періодичного медичного огляду працівників шахти Благодатна від 26 жовтня 2017 (т.1 а.с. 37-40, 100).

Як вбачається з акта фіксації відмови від ознайомлення з вакансіями від 11 жовтня 2017 року, підписаного керуючим спеціалістом ОАП - Дефер Н.І., спеціалістом ОАП - Распітіною М.В., начальником дільниці № 5 Бабенко С.М., позивач ОСОБА_1 відмовився від запропонованих вакансій, ознайомлюватися не став (т.1 а.с.34).

Відповідно до акту фіксації відмови від 11 жовтня 2017 року, підписаного керуючим спеціалістом ОАП - Дефер Н.І., спеціалістом ОАП - Распітіною М.В., начальником дільниці № 5 Бабенко С.М., ОСОБА_1 відмовився пройти дообстеження, позачерговий медичний огляд зі звільненням від виконання роботи, зі збереженням середнього заробітку за весь період проходження, для підтвердження або спростування висновку ЛКК згідно довідки від 22 вересня 2017 року № 3621.

Заявою від 11 жовтня 2017 року, адресованої Директору ШУ «Героїв Космосу» Мкртчян С.В., ОСОБА_1 повідомив, що у зв'язку з відсутністю підстав для переводу його з посади ГРОВ на інші види робот він відмовляється від ознайомлення з запропонованими вакансіями (т.1 а.с.33).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції посилався на те, що оскаржуваний наказ №184/4к від 11 жовтня 2017 року про звільнення позивача з роботи був виданий відповідачем відповідно до вимог діючого трудового законодавства, однак, погодится з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неповне з"ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно з п.2 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню даної роботи. Звільнення з цих підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 170 КЗпП України передбачено, що працівників, які потребують за станом здоров'я надання легшої роботи, власник або уповноважений ним орган повинен перевести за їх згодою на таку роботу у відповідності з медичним висновком тимчасово або без обмеження строку.

Згідно із частиною п'ятою статті 6 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2695-XII працівника, який за станом здоров'я відповідно до медичного висновку потребує надання легшої роботи, роботодавець повинен перевести за згодою працівника на таку роботу на термін, зазначений у медичному висновку, і у разі потреби встановити скорочений робочий день та організувати проведення навчання працівника з набуття іншої професії відповідно до законодавства.

Невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі - це документально підтверджена неможливість продовжувати виконання роботи працівником за умови, що така робота потребує певної кваліфікації чи стану здоров'я.

Зазначене документальне підтвердження щодо тимчасової втрати працездатності відповідно до зазначених вище норм законів, та наказів МОЗ України, надає в своєму висновку ЛКК.

За результатами медогляду, особа направляється на додатковий медогляд в разі якщо лікарі визначили таку необхідність, чи за бажанням (заявою) особи, та на МСЕК - в разі вирішення питання щодо стійкої втрати працездатності (інвалідность, профзахворювання).

Згідно ч.1 ст.69 Основ законодавства України про охорону здоров'я визначення наявності на ступеню тривалої або стійкої втрати працездатності здійснюється за результатами МСЕК.

Згідно п.3 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров'я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. Тобто, МСЕК вирішує питання встановлення інвалідності за наявності стійкого порушення функцій організму, стійкої втрати працездатності (встановлює відсотки), профзахворювання.

В п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06 листопада 1992 року №9 роз'яснено, при розгляді справ про звільнення за п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров'я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов"язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров'я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою на іншу роботу.

З матеріалів справи вбачається, що наказом №184/4к від 11 жовтня 2017 року Виробничого структурного підрозділу «ШУ ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» позивача ОСОБА_1, гірника очисного забою 5 розряду дільниці з видобутку вугілля №5, звільнено у зв'язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваної роботі внаслідок стану здоров'я, що перешкоджає продовженню даної роботи, тобто за п. 2 ст. 40 КЗпП України (т.1.а.с.9).

11 жовтня 2017 року позивачу виплачено одноразову допомогу за стаж у вугільній промисловості за наказом № 184/4к від 11 жовтня 2017 року (т.1 а.с.8 ).

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності № 035463 від 02 листопада 2009 року на підставі акту № 2230 огляду МСЕК, ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності - 15 %. Кожні два роки позивач проходив переогляд МСЕК. Згідно довідки №043613 від 31 жовтня 2016 року, виданої на підставі акту огляду МСЕК № 1485, ОСОБА_1 на підставі повторного огляду встановлено ступінь втрати професійної працездатності 15%, та встановлено, що позивач потребує медичного лікування у невропатолога. (т.1 а.с. 41, 105-107).

В період між переоглядами МСЕК позивач проходив періодичний медичний огляд, організований в порядку норм чинного законодавства роботодавцем.

За результатами періодичного медогляду, який позивач проходив 22 вересня 2017 року КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» Дніпропетровської обласної ради було видано довідку ЛКК № 3621 з висновком комісії про непридатність позивача працювати гірником очисного забою. ОСОБА_1 рекомендовано працю без фізичних навантажень строком на постійно та встановлено діагноз: «Стійкі залишкові явища перенесеної виробничої травми (2008 року) у вигляді посттравматичної енцифалопотії ІІ ст з розсіяною органічною симптоматікою, стійким помірним лікварно-гіпертензіонним синдромом. П/травматичний остеохондроз, порушення біомеханіки шийного відділу хребта 1-2 ст.» (т.1 а.с. 44).

Результати періодичного медичного огляду позивача ОСОБА_1 у 2017 році занесені до картки працівника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду форми № 123/о, затвердженої наказом МОЗ № 246 від 21 травня 2007 т.1 (а.с. 108). В зазначеній картці відображено діагноз позивача, записи лікарів, яких проходив позивач за результатами медогляду, та відповідно до висновку ЛКК, зазначеного в картці, позивач не приданий для роботи за професію ГРОВ, надані рекомендації щодо умов праці: без фізичних перенавантажень, що також підтверджується медичною довідкою про проходження попереднього медичного огляду працівників № 3071 від 22 вересня 2017 року (додаток 8) та заключним актом за результатами періодичного медичного огляду працівників шахти Благодатна від 26 жовтня 2017 (т.1 а.с. 37-40, 100).

Слід зазначити, згідно вищевказаної довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності № 035463 від 02 листопада 2009 року на підставі акту № 2230 огляду МСЕК, ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності - 15 %, та відповідно до довідки № 855 від 06 листопада 2009 року, виданої КЗ «Павлоградська міська лікарня №4» позивачу рекомендована праця без нічних змін та робіт на висоті (т.1 а.с.41, 42).

Позивач продовжував працювати на підприємстві відповідача та кожні два роки проходив переогляд МСЕК.

Згідно довідки №043613 від 31 жовтня 2016 року, виданої на підставі акту огляду МСЕК № 1485, ОСОБА_1 на підставі повторного огляду встановлено ступінь втрати професійної працездатності 15%, та встановлено, що позивач потребує медичного лікування у невропатолога. (т.1 а.с. 41).

Згідно довідки МСЕК №047881 від 12 листопада 2018 року ОСОБА_1 на підставі повторного огляду встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 15%, та встановлено, що позивач потребує медичного лікування (т.2 а.с.135).

Наявні у справі висновки МСЕК не місять будь-яких застережень щодо непепридатності позивача працювати гірником очисного забою, а у висновках ЛКК наявна інформацію лише щодо захворювань позивача, які носять тимчасовий характер, без зазначення повної чи часткової сталої втрати працездатності.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на те, що за вимогами п.2 ст.40 КзпП України невідповідність за станом здоров'я займаній посаді або виконуваній роботі може бути підставою для звільнення лише при наявності не тимчасової, а тільки повної чи часткової сталої втрати працездатності.

Таким чином, звільнення ОСОБА_1 відбулося з порушенням норм трудового законодавства, а тому наказ №184/4к від 11 жовтня 2017 року про його звільнення є незаконним.

Виходячи з викладеного вище, для відновлення порушених прав та захисту законних інтересів позивача, слід поновити його на роботі на посаді гірника очисного забою 5 розряду дільниці з видобутку вугілля №5 виробничого структурного підрозділу «ШУ ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100.

Із п. 5 Порядку вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз. 1 п. 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 п. 8 Порядку).

Зідно довідки, виданої ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», загальна сума доходу, нарахованого ОСОБА_1 за два місяці, передуючи звільненню, становить 30573,43 грн, середньоденний заробіток становить 766,26 грн. (т.1 а.с. 80).

На підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП та у зв'язку з поновленням позивача на роботі з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 жовтня 2017 року.

Як вбачається з уточненої позовної заяви, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення за період 11 жовтня 2017 року по 27 червня 2018 року в розмірі 155 336 грн. (т.2 а.с.31).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, в силу вищевказаних вимог закону, в межах заявлених позивачем в суді першої інстанції позовних вимог, слід стягнути з ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення за період з 11 жовтня 2017 року по 27 червня 2018 року у розмірі 155 336 грн. з відрахуванням податків та інших обов"язкових платежів.

Згідно зі п. 2,4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про поновлення незаконно звільненого працівника та про присудження працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах платежу за один місяць в сумі 15289 грн. 71 коп. слід допустити до негайного виконання.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу сіл задовольнити, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року у справі позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», третя особа Директор виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» Мкртчян Сасун Вартанович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», третя особа Директор виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» Мкртчян Сасун Вартанович, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати незаконним наказ № 184/4к від 11 жовтня 2017 року Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про звільнення ОСОБА_1 за п.2 ст.40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді гірника очисного забою 5 розряду дільниці з видобутку вугілля №5 Виробничого структурного підрозділу «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля».

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 155 336 грн. з відрахуванням податків та інших обов"язкових платежів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 15 289 грн. 71 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь держави судовий збір у сумі 3883 грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді