Справа № 462/6709/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2019 року головуючий суддя Залізничного районного суду м. Львова Н. М. ОСОБА_1 розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк «України» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі АТ «Укрексімбанк») звернулося з позовом в суд, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 3778 грн. 63 коп. заборгованості за договором про відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 26 вересня 2013 року між АТ «Укрексімбанк» та відповідачем було укладено вищевказаний договір, а 24 березня 2014 року було укладено додаткову угоду №1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 26 вересня 2013 року № НОМЕР_1, згідно якої банк відкрив ОСОБА_2 кредитну лінію з лімітом в розмірі 4000 грн. строком до 31 березня 2017 року, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним (картковим) рахунком відповідача № НОМЕР_1 у філії позивача у м. Львові. Позивач зобовязався надати відповідачу кредит шляхом дебатування карткового рахунку на суму, що відповідає розміру відповідних платежів. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, однак, відповідач належним чином умов вказаного договору не виконав і станом на 16 жовтня 2018 року в нього утворилась заборгованість перед АТ «Укрексімбанк» у розмірі 3778 грн. 63 коп.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зі змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом, 24 березня 2014 року між АТ «Укрексімбанк» та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 26 вересня 2013 № НОМЕР_1 року, відповідно до якого банк відкрив відповідачу кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 4000 грн., строком до 31 березня 2017 року, для проведення операцій з використання платіжних карток за поточним (картковим) рахунком відповідача. Пунктом 5.2 додаткової угоди передбачено, що позивач зобовязується надати відповідачу кредит шляхом дебетування карткового рахунку (оплата понад суму коштів, наявних на Картковому рахунку) на суму, що відповідає розміру відповідних платежів (а.с. 9-14).

Також встановлено, що позивач виконав свої зобовязання перед відповідачем за кредитним договором щодо надання кредиту, що підтверджується довідкою про рух коштів по картковому рахунку за період з 24 березня 2014 року по 02 березня 2015 року (а.с. 25-26).

Згідно п. 2.7, пп. 4.2.14 п. 4.2 додаткової угоди № 1 відповідач зобовязався щомісячно сплачувати позивачеві проценти за користування кредитом у розмірі 40% річних не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, та в дату остаточного погашення кредиту (а.с. 10-11).

У порушення п. 2.4 кредитного договору відповідач не погасив усю існуючу заборгованість за кредитом, що підтверджується довідкою про рух коштів та залишок заборгованості (а.с. 25-26).

Станом на 16 жовтня 2018 року у відповідача утворилася заборгованість перед АТ «Укрексімбанк» у розмірі 3778 грн. 63 коп., що підтверджується інформацією про заборгованість станом на 16 жовтня 2018 року (а.с. 27)

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позичальнику ОСОБА_2 було направлено вимогу № 060-13-2/667-7 від 05 квітня 2017 року повернути суму заборгованості, в якій розяснено наслідки неповернення боргу, проте така залишена без реагування (а.с. 28, 29).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що ОСОБА_2 в добровільному порядку взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконав, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 26 вересня 2013 року № НОМЕР_1.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду.

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, адреса: 79040, АДРЕСА_1, 57, 58) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (Код ЄДРПОУ: 00032112, адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127) заборгованість у розмірі 3 778 (три тисячі сімсот сімдесят вісім) грн. 63 коп. за додатковою угодою № 1 до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 26 вересня 2013 року № НОМЕР_1 від 24 березня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» судовий збір у розмірі 1762 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (Код , адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127).

Відповідач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, адреса: 79040, АДРЕСА_1, 57, 58).

Суддя/підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: