КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/7861/18 Головуючий у 1-й інст. - Юзькова О.Л.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5588/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року, постановлену у складі судді Юзькової О.Л. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про вжиття заходів для примирення сторін та зупинення провадження у справі на 6 місяців, посилаючись на те, що суд не має формально відноситись до вирішення питання про розірвання шлюбу та виконуючи вимоги чинного законодавства вчиняти дії для збереження сім'ї.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року клопотання представника ОСОБА_1 - задоволено частково.

Зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу надавши сторонам у справі строк для примирення в один місяць.

В задоволенні іншої частини клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що суд підійшов формально до вирішання питання, не врахував обставин справи та особливості взаємин подружжя, наслідком чого стало надання терміну на примирення подружжя лише один місяць, хоча представник відповідача клопотала про надання шестимісячного терміну, оскільки в даному випадку цей строк є логічним та достатнім для проходження подружжям медитації у Японії з метою налагодження стосунків та збереження сім'ї. Суд не врахував, що у позивача та відповідача є неповнолітня донька ІНФОРМАЦІЯ_1 та що їх поєднують 15 років спільного життя, а розірвання шлюбу буде суперечити їхнім найкращим інтересам.

Представник позивача подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що станом на даний час не відбулось та не відбувається жодного примирення (на підтвердження чого подана нотаріально засвідчена копія заяви ОСОБА_3 від 16.03.2019 року), що виключає можливість встановлення будь - яких строків на примирення, а дії сторони відповідача фактично спрямовані на примушування позивача до збереження шлюбу, для отримання від нього матеріальної вигоди. Зазначає, що у судовому засіданні, яке відбулось в суді першої інстанції 05.10.2018 року представник відповідача заявила, що у зв'язку з припиненням відносин між сторонами, відповідачка звернулася у Японії до суду для стягнення з ОСОБА_3 коштів на утримання самої ОСОБА_1 та їхньої спільної доньки. Крім того, представником відповідача приєднано до матеріалів справи документи, згідно яких у Японії не відбувається жодного примирення, а вирішується питання суто матеріального характеру.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Зупиняючи провадження для надання сторонам у справі строку для примирення, суд першої інстанції прийняв до уваги бажання відповідача зберегти сім'ю, обов'язок суду вживати заходи для примирення чоловіка та жінки і прохання сторони спору вжити такі заходи. Враховуючи час, який минув з моменту звернення до суду з позовом, незмінну позицію позивача ОСОБА_3 щодо необхідності розірвання шлюбу і наполяганні на цьому, суд вважав за можливе встановити такий строк терміном в один місяць.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно п.4 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Виходячи з вимог закону, враховуючи обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність надати сторонам один місяць для примирення та відповідно зупинити провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував клопотання представника відповідача про надання строку для примирення шість місяців колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказана ухвала підлягає оскарженню лише в частині зупинення провадження, а не тривалості строку для примирення подружжя.

Крім цього, колегія суддів зазначає, що з часу постановлення ухвали суду про надання сторонам строку для примирення в один місяць станом на сьогодні минуло більше двох місяців, однак, як встановлено апеляційним судом примирення між подружжям не відбулося.

Представник позивача подав до апеляційного суду нотаріально засвідчену копію заяви ОСОБА_3, відповідно до якої він бажає розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_1, оскільки подальше спільне життя подружжя є неможливим та збереження шлюбу суперечить як його інтересам, так і інтересам ОСОБА_1 та їхньої дитини. За весь час їхнього окремого проживання (тобто, починаючи з травня 2017 року), ОСОБА_1 не зробила жодної спроби щодо примирення (ніколи не зустрічалась та не просила зустрічі з цього питання). А навпаки, вимагає від нього коштів в якості «відступних» і викрала частину його майна (про що подано заяву до правоохоронних органів). Сторони ведуть роздільне особисте життя. Позивач проживає однією сім'єю з іншою жінкою та бажає створити з нею сім'ю, що категорично виключає можливість його примирення із ОСОБА_1

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленої ухвали суду.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.