Справа№751/1361/19
Провадження №2/751/599/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Маслюк Н. В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення з відповідачів матеріальну шкоду в сумі 54 681,95 грн, витрат на правову допомогу в сумі 5 000 грн, витрат по проведенню автотоварознавчого дослідження - 1 200 грн, а також судовий збір в сумі 768, 40 грн.

Ухвалою суду від 14 березня 2019 року даний позов залишено без руху, оскільки подано з порушенням вимог ст.175-176 ЦПК України, а саме: в порушення ч.4 ст.177 ЦПК України у матеріалах справи відсутня квитанція про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. У звязку з чим позивачу надано строк для усунення недоліків строком пять днів з дня отримання ухвали.

15 березня 2019 року копія зазначеної ухвали суду рекомендованим листом була направлена на адресу позивача, яка зазначена ним в позовній заяві. Даний рекомендований лист з копією ухвали був поштовим відділенням повернутий суду 22 березня 2019 року з відміткою про причини невручення «кінець терміну зберігання».

27 березня 2019 року копія ухвали повторно була направлена за місцем проживання позивача для відома та виконання, але повернулася до суду з відміткою «через незапит».

Згідно з ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

За весь час перебування справи в суді позивач та його представник долею свого позову не цікавився, жодних заяв не подавав.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія ОСОБА_4 проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» наголосив на тому, що обов'язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов'язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Принцип юридичної визначеності, як складова частина конституційного принципу верховенства права, зобов'язує позивача самостійно цікавитися перебігом розгляду його справи. Тривала відсутність такого інтересу з боку ОСОБА_1 свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.

Станом на 08 квітня 2019 року позивач недоліки не виправив, а тому, відповідно до ст. 185 ЦПК України, заява вважається неподаною та повертається позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 185, 259-261, 354 ЦПК України,

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної шкоди - вважати неподаним і повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. В. Маслюк