Провадження №2/760/3436/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

18 березня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з позовом до відповідачів та просила визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1.

У квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 - рідний брат позивача, ОСОБА_3 - племінниця позивача, ОСОБА_4 - син позивача.

Проте, відповідачі не проживають у вказаній квартирі, своїх речей там не зберігають, квартирою не цікавляться, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймають, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ними право користування жилим приміщенням не вчиняють.

На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В. від 04.05.2017 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 12.02.2019 року головуючим у справі визначено Оксюту Т.Г.

Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак причини неявки суду не повідомила.

Суд, відповідно до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував позивач.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування квартири від 02.04.1998 року серії ААМ №274525, посвідченим державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори.

У зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 - брат позивача зареєстрований з 24.10.1996 року, ОСОБА_3 - племінниця позивача зареєстрована з 15.06.2000 року, ОСОБА_4 - син позивача зареєстрований з 20.10.19998 року.

Зазначене підтверджується довідкою форми №3, виданої 09.09.2016 року за №4076 ЖЕД №902.

Позивач просила визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, на що слід зазначити наступне.

Встановлено, що відповідачі зареєстровані у спірній квартирі, однак своїх речей там не зберігають, квартирою не цікавляться, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймають, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ними право користування жилим приміщенням не вчиняють.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною 1 ст. 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріально права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, яким власник вважає прийнятим. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєї власності. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК УРСР слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення ст. 405 ЦК України, ст. 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад рік.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, на думку суду, позивач, яка в установленому законом порядку є власником квартири АДРЕСА_1, має право вимагати визнання відповідачів такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням.

Таким чином, відповідачі, будучи зареєстрованими у квартирі, що належить позивачу на праві власності, порушують її права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено перелік документів, на підставі яких здійснюється зняття з реєстрації місця проживання особи. В цьому переліку, крім інших документів, передбачено надання судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили.

Отже, рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на це, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачів на користь позивача суми сплаченого судового збору 1653,60 грн., а саме з кожного по 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 316, 317, 383, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст.ст. 64, 150, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 1653,60 грн., а саме по 551,20 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду через Солом'янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2;

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1;

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1;

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Суддя