ПОСТАНОВА

Іменем України

03 січня 2019 року м. Кропивницький

справа № 405/2883/18

провадження № 22-ц/4809/188/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.

за участі секретаря - Тимошенко Т.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області, Прокуратура Кіровоградської області, Державна казначейська служба України,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2018 року у складі судді Шевченко І.М. і

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області, Прокуратури Кіровоградської області, Державної казначейської служби України та просила визнати дії відповідачів такими, що завдали моральної шкоди через бездіяльність їх підлеглих підрозділів та працівників при досудовому розслідуванні кримінального провадження №0001409 та стягнути зі спеціального рахунку Державної казначейської служби України на її користь моральну шкоду у розмірі 100 0000 грн.

Позовна заява мотивована тим, що працівниками слідчого відділення Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001408, яке внесено до ЄРДР 07.08.2013 за її заявою.

У даному провадженні її визнано потерпілою.

Фабула справи: Посадові особи Садового товариства «ДБК» Соколівської сільської ради Кіровоградської області, діючи умисно за попереднім договором із громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 маючи на меті заволодіння частиною земельної ділянки № НОМЕР_2, яку вона орендує із 1989 року із правом приватизації в садовому товаристві, який розташований на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, всупереч установленим правилам, внесли завідомо неправдиві відомості, а саме: в акті встановлення та погодження меж земельної ділянки було вчинено підпис замість неї.

На підставі підробленого акту був зроблений висновок начальника Кіровоградського районного відділу земельних ресурсів про те, що межі землекористування встановлені без порушення прав суміжних землекористувачів та землевласників.

В результаті порушення вимог Земельного кодексу України, було проведено умисні, злочинні дії при встановленні меж і як результат підробка документів та зайняття частини земельної ділянки яку вона орендує.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 земельна ділянка № НОМЕР_2, яка знаходиться в її користуванні ОСОБА_4 зменшилась із 600 кв.м. до 571 кв.м.

На підставі вищезазначених підроблених документів прийнято незаконне рішення в частині передачі у власність ОСОБА_6 та ОСОБА_5 земельних ділянок НОМЕР_3 та № НОМЕР_4, які розташовані в Садовому товаристві « ДБК».

Кримінальне провадження у справі закривалось 12 разів, 2 рази виносились незаконні постанови про відмову у визнанні її потерпілою та кожного разу ці постанови скасовувались судами, а саме:

- ухвалою слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2014 у справі № 390/1901/14-к;

- ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області у справі № 11-сс/781 /397/14 від 24.11.2014;

- ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.08.2015 по справі № 390/1632/15-к;

- ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.08.2015 по справі № 390/1624/15-к;

- ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2015 по справі № 393/772/15-к;

- ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09.11.2015 по справі №390/2171/15-к;

- ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29.12.2015 по справі № 390/2584/15-к;

- ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.05.2017 у справі № 11-сс/781/203/17;

- ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда у справі № 309/478/17 31.05.2017;

- ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 № 11-сс/781/407/17;

- ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.01.2018 справа № 405/7541/17.

Постанова про закриття кримінального провадження від 21.02.2014 скасована прокурором Кіровоградського району Кіровоградської області 06.03.2014 за її скаргою до прокуратури та суду, (ухвала від 11.03.2014 ).

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 у справі № 11- сс/781/407/17 встановлено, що досудове розслідування проведено в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України, поверхово та неповно, а висновки прокурора про закриття провадження щодо ОСОБА_7 були передчасними.

При проведенні досудового розслідування не враховано вказівки викладені в ухвалах Апеляційного суду Кіровоградської області, від 24.11.2014, від 11.05.2017 та викладені в ухвалах слідчого судді Кіровоградського районного суду від 13.08.2015 та слідчого судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2015, якими встановлена неповнота та поверховість досудового розслідування та згідно яких скасовані постанови прокурорів та слідчих по даному кримінальному провадженні.

У вказаній ухвалі Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 зазначено, що перекваліфікацію справи проведено незаконно.

Колегія суддів звернула увагу, що її фактично визнано потерпілою у кримінальному провадженні за ч.1 ст.358 КК України та вручено пам'ятку про процесуальні права як потерпілій особі та допитано в якості потерпілої, а потім здійснено перекваліфікацію кримінального провадження на ч.1 ст.364-1 КК України, тобто на кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення.

При цьому, органу досудового слідства слід було врахувати вимоги ст.477 КПК України та «Правові позиції судової палати у кримінальних справах ВССУ за 2015 рік», затверджені Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року.

Прокуратурою умисно ігноруються рішення та вказівки судів, проведення будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні вона повинна домагатись через слідчих суддів, неповнота досудового слідства не усунута прокурором і на даний час, досудове розслідування проводиться неефективно і триває до цього часу.

Розмір та наявність моральної шкоди позивач обґрунтовує душевними стражданнями та переживаннями пережитими у зв'язку із затягуванням розгляду досудового розслідування, неповноти та поверховості досудового розслідування з боку працівників правоохоронних органів, яке негативно вплинуло на неї зокрема: порушено нормальні життєві зв'язки через неможливість продовження активного громадського життя, погіршився стан здоров'я, порушився звичайний уклад життя, на протязі останніх чотирьох років 8 місяців вона постійно проводить в судах намагаючись змусити працювати органи досудового слідства та прокуратури, протягом останніх чотирьох років було скасовано 12 незаконних постанов про закриття кримінального провадження та 2 постанови про відмову у визнанні її потерпілою.

Неодноразове скасування слідчими суддями постанов слідчих та прокурорів про закриття кримінального провадження, об'єктивно призводить до її моральних страждань.

Зазначені обставини впливають на моральний стан і викликають великі душевні страждання, у зв'язку з чим розмір моральної шкоди оцінює в 100 000 гривень.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного Бюджету України на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судові витрати щодо сплати судового збору віднесено на рахунок держави.

Рішення суду мотивовано тим, що досудове розслідування триває і на даний час, позивачем надано процесуальні документи, які підтверджують факт порушення її прав, як потерпілої, і спричинення їй моральної шкоди, яку суд визначив в розмірі 5 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить змінити рішення суду першої інстанції та стягнути на її користь 100 000 грн. моральної шкоди та задовольнити позовну вимогу про визнання дій Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Прокуратури Кіровоградської області такими, що завдали їй моральної шкоди через незаконні рішення та бездіяльність їх підлеглих підрозділів та працівників при досудовому розслідуванні кримінального провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд розглянув справу в порушення вимог ст.265 ЦПК України залишивши поза увагою та не надав жодної оцінки щодо вимоги про визнання дій ГУ Національної поліції в Кіровоградській області, Прокуратури Кіровоградської області такими, що завдали позивачу моральної шкоди через бездіяльність їх підлеглих підрозділів та працівників при досудовому розслідуванні кримінального провадження.

Розмір моральної шкоди теж нeобґрунтовано зменшено.

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивачем не надано доказів які б вказували на те, в чому полягає спричинена моральна шкода і що Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області є належним відповідачем у справі, оскільки не має жодного відношення до можливої спричиненої шкоди.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України визнано неподаною та повернуто.

Від Прокуратури Кіровоградської області та Державної казначейської служби України надійшли відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_4 про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Від ОСОБА_4 надійшов відзив на апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про залишення апеляційної скарги без задоволення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи поданої ними апеляційної скарги, заперечували проти доводів апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Представник Прокуратури Кіровоградської області Володіна А.Г. просила рішення суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Відповідно до положень ч.1 ст.372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Оскільки всі учасники справи про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб, які не з'явилися, що відповідає положенням ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню, апеляційна скарга Головного управління Національної поліції у Кіровоградській областіпідлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (ст.ст. 1173, 1174 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особі, незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу.

Судом першої інстанції встановлено, що слідчим відділенням Кіровоградського районного відділення поліції Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001408, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.08.2013 за заявою ОСОБА_4, яку у даному провадженні визнано потерпілою.

Кримінальне провадження у справі закривалось 12 разів, 2 рази виносились постанови про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілою, які скасовувались судами, а саме:

- ухвалою слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2014 у справі № 390/1901/14-к;

- ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області у справі № 11-сс/781 /397/14 від 24.11.2014;

- ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 12.08.2015 по справі № 390/1632/15-к;

- ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13.08.2015 по справі № 390/1624/15-к;

- ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2015 по справі № 393/772/15-к;

- ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 09.11.2015 по справі №390/2171/15-к;

- ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29.12.2015 по справі № 390/2584/15-к;

- ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 11.05.2017 у справі № 11-сс/781/203/17;

- ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда у справі № 309/478/17 31.05.2017;

- ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 № 11-сс/781/407/17;

- ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.01.2018 справа № 405/7541/17.

Постанова про закриття кримінального провадження від 21.02.2014 була скасована прокурором Кіровоградського району Кіровоградської області 06.03.2014 за скаргою позивача до прокуратури та суду, ухвалою від 11.03.2014.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 № 11- сс/781/407/17 встановленого, що досудове розслідування проведено в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України поверхово та неповно, а висновки прокурора про закриття провадження щодо ОСОБА_7 передчасними.

При проведенні досудового розслідування не враховано вказівки викладені в ухвалах Апеляційного суду Кіровоградської області, від 24.11.2014 і від 11.05.2017 та викладені в ухвалах слідчого судді Кіровоградського районного суду від 13.08.2015 та слідчого судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2015, якими була встановлена неповнота та поверховість досудового розслідування та згідно яких були скасовані постанови прокурорів та слідчих по даному кримінальному провадженні.

У вказаній ухвалі Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.08.2017 зазначено, що перекваліфікацію справи проведено незаконно.

Крім цього, колегія суддів звернула увагу, що ОСОБА_4 фактично було визнано потерпілою у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 358 КК України та останній вручено пам'ятку про процесуальні права, як потерпілій особі та допитано в якості потерпілої, а потім здійснено перекваліфікацію кримінального провадження на ч.1 ст. 364-1 КК України, тобто кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення.

При цьому, органу досудового слідства слід було врахувати вимоги ст.477 КПК України та «Правові позиції судової палати у кримінальних справах ВССУ за 2015 рік», затверджені Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року.

В пункті 1 яких зазначено, що у статті 26 КПК України закріплено засаду диспозитивності, відповідно до якої сторони кримінального провадження вільні у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений Кодексом.

На відміну від державного обвинувачення, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лиш на підставі заяви потерпілого.

Якщо під час досудового розслідування у кримінальному проваджені у формі державного обвинувачення виникли підстави для складання повідомлення про підозру або про зміну раніше повідомленої підозри з перекваліфікацією діяння підозрюваного на злочин, за яким кримінальне провадження згідно зі ст.477 КПК України може були розпочато слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого, то прокурор або слідчий за погодженням з прокурором зобов'язаний з'ясувати з цього приводу думку потерпілого і має право скласти відповідно повідомлення про підозру або нове повідомлення про змінену підозру лише за наявності письмової заяви потерпілого про вчинення щодо нього злочину приватного обвинувачення із внесенням відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що бездіяльністю органів досудового розслідування ОСОБА_4, яка визнана потерпілою у кримінальному провадженні № 0001408, яке внесено до ЄРДР 07.08.2013, завдано моральної шкоди, яке виразилося у тривалому здійсненню досудового розслідування, яке до теперішнього часу не завершено.

Бездіяльність органів досудового розслідування встановлена вище переліченими ухвалами слідчих суддів та Апеляційного суду Кіровоградської області, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав в задоволенні позовних вимог про визнання дій органів досудового розслідування такими, що завдали позивачу моральної шкоди.

Оскільки орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, в якому позивач визнана потерпілою, є структурним підрозділом ГУ НП в Кіровоградській області, суд вважає, що ГУ НП в Кіровоградській області також має відповідати за бездіяльність підлеглих органів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Суд вважає, що при визначенні розміру моральної шкоди суд не в повній мірі врахував вимоги розумності і справедливості, не врахував, що досудове розслідування тримає з 07.08.2013, тобто більше ніж п'ять років, і не закінчено то теперішнього часу, що у позивача порушилися життєві зв'язки і вона вимушена вживати заходів для захисту своїх прав.

За таких обставин суд вважає, що з урахуванням обставин справи та виходячи з вимог розумності та справедливості на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 15 000 грн., які стягуються з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки визначаючи розмір моральної шкоди суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Доводи апеляційної скарги Головного управління Національної поліції у Кіровоградській областіне дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково, а апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 жовтня 2018 року в частині розміру моральної шкоди змінити.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16.01.2019.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді С.М. Єгорова

О.Л. Карпенко