Справа № 454/2417/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2019 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокаля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позовна заява мотивована наступним:

з 20.11.2004 року по 13.08.2012 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .

Від даного шлюбу у них народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 13.08.2012р. шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Сокальського районного суду від 07.02.2011 року з позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 видів заробітку та аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З 2012 року ОСОБА_1 став проживати окремо від Відповідача, а з 18.03.2016р. до нього перейшов проживати старший син ОСОБА_5 , який проживає із батьком до сьогоднішнього дня.

Рішенням Сокальського районного суду від 20.04.2017р. визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 втратила право на отримання від ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 із ІНФОРМАЦІЯ_3 р., оскільки право на аліменти має той з батьків, з ким проживає дочка, син.

В той же час у позивача виникло право на стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , оскільки як вказано вище, з 18.03.2016 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 живе з батьком та перебуває на повному його утриманні.

Між позивачем та відповідачем на момент пред`явлення цього позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини.

Відповідно до Заперечення, щодо позовної заяви поданої ОСОБА_2 вбачається, що: в провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про - припинення з 18.03.2016 р. стягнення з нього аліментів в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , які стягуються , згідно з рішенням Сокальського районного суду від 07.02.2011 р.;

-стягнення з 18.03.2017 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно;

В своєму позові позивач вказує, що їхній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (12 років) перейшов жити до нього і проживає з батьком по сьогоднішній день, а від так , виходячи із ч. 1 ст. 161 СК , він має право на стягнення аліментів з дружини на утримання сина , оскільки останній проживає з ним.

Ще однією правовою підставою для стягнення з відповідача в користь позивача аліментів , на його думку, є рішення Сокальського районного суду від 20.04.2017 р. , яким визначено місце проживання їхнього сина ОСОБА_5 разом з ним.

З таким його позовом відповідач не погоджується, вважає його надуманим та без підставним виходячи з наступного.

Дійсно , як стверджує відповідач , шлюб між ними було розірвано рішенням Сокальського районного суду від 13.08.2012 р.

З моменту розірвання шлюбу, колишній чоловік не звертався в органи опіки та піклування або суд про зміну місця проживання їхніх дітей в т. ч. про визначення місця проживання дітей з ним, при тому, що діти проживали завжди із ОСОБА_2 з 2010 року, а позивач окремо від них.

Тоді йому так було вигідно.

Рішенням Сокальського районного суду від 09.09.2010 р. суд вирішив стягувати аліменти з ОСОБА_1 на користь відповідача з 17.08.2010 р. на утримання сина ОСОБА_3 2005, р.н. у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку щомісячно.

Іншим рішенням цього ж суду від 07.02.2011 р. присуджено до стягнення з відповідача такий же розмір аліментів з 24.01.2011 р. і на їхнього 2-го сина ОСОБА_6 , 2010 р.н.

Черговим судовим рішення Сокальського районного суду, вже за позовом ОСОБА_1 , було присуджено до стягнення з відповідача в мою користь аліментів на утримання 2-х наших дітей у розмірі 1/3 частини всіх його заробітків (доходів), починаючи з 21.03.2011 р.

Позивач в своєму позові стверджує , що відповідно до рішення Сокальського районного суду від 07.02.2011 р. з нього стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, таке його твердження не відповідає дійсності , оскільки на сьогоднішній день з нього стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку доходу на утримання 2-х їхніх синів.

Проте , і в названому розмірі він таких аліментів не сплачує , про що вбачається із розрахунку заборгованості від 31.10.2017 р. органу ДВС - Сокальського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області, станом на 31.10.2017 р. заборгованість позивача по аліментах становить 29 638,29 грн. , а на сьогоднішній день така заборгованість ще більша, оскільки аліменти він продовжує не сплачувати.

18.03.2016 р. відповідач припинив сплату аліментів на дітей в користь ОСОБА_2 , а після словесного конфлікту між ними, викрав сина ОСОБА_5 2005 р.н. та перевіз на подальше проживання в с.Ульвівок Сокальського району, де в даний час проживає разом зі своєю матір`ю пенсіонером, де син знаходиться до цього часу.

Дозволу на зміну місця проживання сина відповідач не давала.

Такого дозволу не давав і орган опіки та піклування, суд, до яких ОСОБА_1 навіть не звертався з названим питанням до названих подій.

Змінив місце проживання дитини з порушенням закону, самоправно і протиправно.

Він так поступив, лише для того, щоб у такий спосіб хоча б частково уникнути сплати аліментів на їхніх дітей, які зобов`язаний виплачувати в користь ОСОБА_2 згідно судового рішення у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу).

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК).

Орган опіки та піклування надав висновок щодо доцільності проживання сина ОСОБА_5 з відповідачем. Не зважаючи на це та викладені вище обставини, рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 20.04.2017 р., на яке посилається позивач у своєму позові, в задоволенні її позовних вимог про визначення місця проживання малолітнього сина, відібрання малолітнього сина від відповідача та повернення його ОСОБА_2 - відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено; визначено місце проживання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком в АДРЕСА_1 .

Вказане рішення Сокальського районного суду , яким сина ОСОБА_5 було залишено на проживанні разом з батьком , вона оскаржила в апеляційному порядку, як незаконне та необгрунтоване , а відтак законної сили воно не набрало і не може бути свідченням того , що їхній малолітній син проживає з позивачем на законних підставах.

До вступу рішення в законну силу , позивач не може ним обґрунтовувати вимоги у цій справі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 в судове засідання прибули, позов підтримали, в обгрунтування зіслалися на обставини викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 в судове засідання з`явились, проти позову заперечили, просили в позові відмовити .

Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав:

Згідно до рішення Сокальського районного суду Львівської області від 13.08.2012р. шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до рішенням Сокальського районного суду від 07.02.2011 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 видів заробітку та аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 всіх видів заробітку але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно до рішення Сокальського районного суду від 20.04.20І7р. визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Відповідно до Розрахунку заборгованості по аліментах вбачається, що станом на 01.01.2017 року ОСОБА_1 заборгував 9869.97грн. на сплату аліментів на користь ОСОБА_2 .

Згідно до постанови Апеляційного суду Львівської області від 11.06.2018 року за Скаргою ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 20.04.2017 року залишено без задоволення.

Відповідно до Довідки виданої Телязькою сільською радою про те що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживає з 20.03.2016 року в АДРЕСА_1 без реєстрації.

Згідно до Характеристики на учня 5 класу Ульвівського НВК «ЗШ І-ІІ ст. дитячий садок» ОСОБА_3 характерезується як доброзичливий та користується авторитетом серед учнів, а також всім необхідним приладдям для навчання забезпечений. Батько цікавиться його успіхами та поведінкою дитини, бере активну участь у вихованні дитини.

.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років

Як вбачається із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що слід припинити стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягнуті рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 13.04.2011 року по справі № 2-443/10 починаючи із 18.03.2016 року, оскільки в судовому засіданні встановлено , що фактично дитина проживала з батьком та рішенням Сокальського районного суду від 20.04.2017р. визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Також суд приходить до висновку, що слід стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягувати із ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто з дати набрання законної сили рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 20.04.2017 року.

Керуючись ст.ст.5,10,12,13,76,81,141,259,263,264,265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково .

Припинити стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягнуті рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 13.04.2011 року по справі № 2-443/10 починаючи із 18.03.2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи стягувати із ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук