ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

9 січня 2019 року

м. Харків

справа № 640/3107/16-ц

провадження № 22-ц/818/805/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря - Плахотнікової І.О.

учасники справи:

скаржник: ОСОБА_1

заінтересовані особи: ОСОБА_2, Київський відділ ДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Київський відділ державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального Управління юстиції у Харківській області на дії державного виконавця,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2018 року, постановлену суддею Сенаторовим В.М., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною скаргою, посилаючись на те, що постановами Київського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області від 05 вересня 2018 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тимчасове обмеження у праві полювання, тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською пневматичною та охолошеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №640/6107/16 від 12.09.2016 року. Вказує, що державним виконавцем було порушено порядок накладення стягнень у зв'язку з невиконанням рішення суду про стягнення аліментів. Вищевказані постанови державного виконавця є незаконними та порушують його права та законні інтереси. На підставі відповідної постанови державного виконавця аліменти щомісячно відраховувалися з його заробітної плати, однак, починаючи з 22 лютого 2018 року він перебуває на обліку в Харківському МЦЗ як безробітний та отримує допомогу по безробіттю, що підтверджується даними довідки Харківського МЦЗ від 05 жовтня 2018 року. Тому, вважав, що після отримання ним статусу безробітного та отримання ним допомоги по безробіттю, державним виконавець повинен був звернути стягнення на такий дохід та надіслати її на виконання до Харківського МЦЗ, що ним не було зроблено. Також державним виконавцем не було перевірено майнового стану скаржника і неправильно визначено розмір заборгованості по сплаті аліментів.

У зв'язку із чим просив скасувати постанови державного виконавця Київського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Владимир Я.В. від 05 вересня 2018 року, якими йому, як скаржнику, встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тимчасове обмеження у праві полювання, тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською пневматичною та охолошеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №640/6107/16 від 12.09.2016 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Київський ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області, відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, 26 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане судове рішення першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його скаргу.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на безпідставність та необґрунтованість судового рішення та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що ч. 4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» не встановлює обов'язку боржника повідомляти держвиконавця про звільнення з роботи та набуття статусу безробітного і перебування на обліку у центрі зайнятості. Оскаржувані постанови вважає винесеними передчасно.

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Відзив мотивований тим, що ОСОБА_1 відомо, що на примусову виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження за виконавчим листом № 640/6107/16-ц, виданого 20.04.2015 року та він має заборгованість, яка становить 14 834,39 грн. Аліменти боржником добровільно не сплачуються. Вказані постанови держаного виконавця від 05.09.2018 року були ухвалені в межах діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні державного виконавця Київського відділу ДВС міста Харків ГТУЮ у Харківській області Владимир Я. В. на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження за номером ВП №52258849 з виконання виконавчого листа №640/6107/16-ц, виданого 20.04.2015 року Київським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 аліменти па утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.04.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

15 вересня 2016 року державним виконавцем ухвалена постанова про відкриття виконавчого провадження, яку надіслано сторонам виконавчого провадження.

В ході примусового виконання вищевказаного виконавчого провадження, державним виконавцем вжито передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів спрямованих на встановлення джерел доходів та майна, зареєстрованого на праві власності за боржником - ОСОБА_1., з метою подальшого звернення стягнення на ці доходи та майно.

29 вересня 2016 року державним виконавцем ухвалена постанова про звернення стягнення на доходи боржника та направлено до бухгалтерії ПАТ «Укрсоцбанк», за адресою: м. Харків, вул. Гоголя, буд. 10.

13 березня 2018 року на адресу відділу надійшло повідомлення про те, що боржник - ОСОБА_1 звільнений 21 лютого 2018 року (наказ №560-П від 15 лютого 2018 року). Заборгованості по аліментах немає. ( а. с. 19 )

Згідно відповіді з Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями та про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, платник податків з таким податковим номером чи серією та номером паспорта на обліку в органах ДФС не перебуває.

Згідно відповіді з Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами боржник не працює, пенсію за віком не отримує.

05 вересня 2018 року державним виконавцем був складений розрахунок заборгованості по аліментам. Станом па 01 вересня 2018 року борг по аліментам складав 11794 грн.55 коп.

05 вересня 2018 року державним виконавцем ухвалені постанови про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України, тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, тимчасове обмеження у праві полювання, тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською пневматичною та охолошеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №640/6107/16 від 12 вересня 2016 року та направлені до відома сторонам виконавчого провадження. Постанови були направлені до відповідних органів для виконання.

05 листопада 2018 державним виконавцем був складений розрахунок заборгованості по аліментам. Станом на 01 жовтня 2018 борг по аліментам складає 15780.00 грн.

Доказів підтвердження сплати аліментів матеріали справи не містять.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що виконавець зобов'язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов'язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Згідно частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Разом з тим, відповідно до п. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі:

1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування;

2) використання боржником транспортного засобу у зв'язку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю;

3) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції;

4) розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

Отже, у разі незгоди боржника із застосованим до нього тимчасовим обмеженням у праві керувати транспортними засобами, він має довести в суді наявність хоча б однієї з вищезазначених підстав.

Судовим розглядом встановлено, що на час ухвалення постанов про обмеження ОСОБА_1 від 05 вересня 2018 року за ним обраховувалася заборгованість зі сплати ним аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, тому судова колегія вважає, що державний виконавець мав підстави для застосування ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Матеріали справи та доводи апеляційної скарги не містять відомостей, які б унеможливлювали застосування обтяжень, вжитих держаним виконавцем.

Посилання апелянта на те, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачено обов'язку боржника повідомляти державного виконавця про звільнення з роботи, набуття статусу безробітного та перебування на обліку в центрі зайнятості не ґрунтуються на законі.

Так відповідно до ч. 1, ч. 4, п.п. 3,4 ч. 5, ч.6 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом. Право вибору пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов'язаний: за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

Отже обов'язок повідомляти державного виконавця про обставини, які мають значення під час примусового виконання судового рішення, закон покладає на боржника у відповідності до ч. 1, ч. 4, п.п. 3,4 ч. 5, ч.6 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, як боржник, сторона виконавчого провадження, знав про те, що судове рішення щодо стягнення з нього аліментів знаходиться на примусовому виконанні. Однак боржником не було повідомлено ограни держаної виконавчої служби про звільнення його з роботи та набуття статусу безробітного, перебування на обліку в центрі зайнятості.

ОСОБА_1 не погоджується із розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем.

Між тим, розрахунок державного виконавця не оспорений ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Так, відповідно до ч.3 ст. 71 ЦПК України визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), установлюється виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Частиною 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов'язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Враховуючи вищеозначені вимоги закону спір щодо розміру заборгованості за аліментами підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

ОСОБА_1 не звертався до суду з позовом про вирішення спору щодо розміру заборгованості.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна