Провадження №2/523/1166/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" квітня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді Шепітко І.Г.

при секретарі Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №22 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до Держави, в особі Верховної Ради України (м. Київ, вул. Шовковична, 2), Одеської міської ради (м. Одеса, Думська площа, 1), Приморської РА ОМР (м. Одеса, вул.. Канатна, 134), Управління капітального будівництва ОМР (м. Одеса, вул.. Комітетська, 10-а), Департаменту міського господарства ОМР (м. Одеса, вул.. Успенська, 83/85) про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності Держави, в особі Верховної Ради України, серія НОМЕР_2 від 30 липня 2008 року, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради на квартиру АДРЕСА_1 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їм в рівних частках належить квартира АДРЕСА_1 загальною площею 115, 5 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло за НОМЕР_3 від 11 грудня 2007 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради на підставі розпорядження органу приватизації, проте 19 липня 2016 року вони дізнались, що вищевказана квартира, зареєстрована за іншою особою, а саме за Державою, в особі Верховної ради України на підставі Свідоцтва про право власності Держави, в особі Верховної Ради України, серія НОМЕР_2 від 30 липня 2008 року. Дане свідоцтво позивачі вважать незаконним, у зв`язку з чим вимушені звернутись до суду з вищевказаним позовом за захистом своїх прав власників квартири.

Позивачі у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про підтримання позовних вимог та слухання справи за їх відсутності.

Представники Верховної Ради України та Приморської РА ОМР звернулись до суду із заявами, у яких зазначили, що у даній справі вони не є належними відповідачами та просили замінити їх на належних відповідачів.

Інші відповідачі про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, проте до судового засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, відзиви або клопотання до суду не надавали.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2003 року Управління капітального будівництва Одеської міської ради уклало з ТОВ «Чорномор`є плюс» інвестиційно-підрядний договір про співробітництво сторін по будівництву та інвестуванню 10-ти поверхового цегляного чотирисекційного житлового будинку АДРЕСА_1 .

26 липня 2004 року на підставі статті 5 вищевказаного інвестиційно- підрядного договору управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та ТОВ «Чорномор`є плюс» було підписано протокол розподілу загальної площі житлового будинку, згідно з яким трикімнатна квартира АДРЕСА_1 залишилася у розпорядженні Управління капітального будівництва Одеської міської ради.

У подальшому Управління капітального будівництва Одеської міської ради уклало з ВАТ «Чорноморгідробуд» 01 грудня 2005 року договір за №28К/02 відповідно до якого предметом договору є дольова |частина у будівництві житла в м. Одесі, зокрема, зазначено в п.1.1 вказаного договору про зобов`язання ВАТ «Чорноморгідробуд» забезпечити відповідне фінансування та прийняти квартири за актом прийому-передач на умовах договору.

12 грудня 2006 року між цими ж сторонами укладено додатковий договір до договору №28К/02 від 1 грудня 2005 року відповідно за яким, ВАТ «Чорноморгідробуд» перерахувало 100% коштів, зокрема, за квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту приймання-передачі від 25 травня 2007 року Управління капітального будівництва Одеської міської ради передає, а ВАТ «Чорноморгідробуд» приймає, серед іншого, квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту прийому - передачі за №114/1 від 25 червня 2007 року ВАТ «Чорноморгідробуд» передає, а Міністерство оборони України, в особі начальника Південного управління капітального будівництва МО України приймає, зокрема, квартиру АДРЕСА_1 .

25 червня 2007 року за актом №07-Півд/98 від 25.06.2007 року Міністерство оборони України, в особі начальника Південного управління капітального будівництва МО України передає, а Одеський КЕВ приймає квартири, зокрема, квартиру АДРЕСА_1 для обліку та розподілу безквартирним військовослужбовцям згідно адресного переліку.

Розпорядженням Приморської районної адміністрації за 31470 від 25 липня 2007 року було затверджено протокол засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування від 11 травня 2007 року, №8, в частині виділення квартири АДРЕСА_1 підполковнику запасу ОСОБА_1

У подальшому КП «Міське агентство з приватизації житла», на підставі наданого позивачами пакету документів, здійснило оформлення пакету приватизаційних документів відповідно до вимог чинного законодавства на 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 на сім`ю ОСОБА_1 складом на трьох осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (Розпорядження органу приватизації за №208642 від 11 грудня 2007 року).

11 грудня 2007 року на ім`я ОСОБА_1 та членів його сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_3 видане свідоцтво про право власності на житло за НОМЕР_3 від 11 грудня 2007 року управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради на підставі розпорядження органу приватизацію за №208642 від 11 грудня 2007 року.

Зазначені вище правовстановлюючі документи не оспорювались та незаконними чи недійсними не визнавались.

15.07.2016 року при зверненні до ДП «Центр обслуговування громадян» для державної реєстрації прав та їх обтяжень, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Процишеною Н.Л. за №30517759 від 19 липня 2016 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на вищевказану квартиру з підстав того, що об`єкт нерухомого майна, на яке заявляється право власності зареєстровано за іншою особою, а саме за Державою, в особі Верховної ради України на підставі Свідоцтва про право власності Держави, в особі Верховної Ради України, серія НОМЕР_2 від 30 липня 2008 року.

Дані обставини являються перешкодою у володінні, розпорядженні та користуванні належним позивачам на законних підставах майном та взагалі Виконавчий комітет Одеської міської ради, станом на 30 липня 2008 року не був власником квартири АДРЕСА_1, а відтак, не мав права, відповідно до статті 317 ЦК України, розпоряджатися вказаною квартирою.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності особи є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим законно, якщо незаконність його набуття не встановлена судом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові майна належить право володіння, користування та розпорядження його майном.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положеннями ст.21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства І порушує цивільні права або інтереси.

Статтею 393 ЦК України затверджено один зі способів захисту порушеного права, а саме те, що правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника майна, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.5 Рішення Конституційного суду України №7- рп/2009 органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні ненормативні акти одноразового застосування.

Згідно ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.9-13, 76-83, 95, 128-131, 133, 141, 223, 247, 263-265, 268, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до Держави, в особі Верховної Ради України (м. Київ, вул. Шовковична, 2), Одеської міської ради (м. Одеса, Думська площа, 1), Приморської РА ОМР (м. Одеса, вул.. Канатна, 134), Управління капітального будівництва ОМР (м. Одеса, вул.. Комітетська, 10-а), Департаменту міського господарства ОМР (м. Одеса, вул.. Успенська, 83/85) про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності - задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати Свідоцтво про право власності Держави, в особі Верховної Ради України, серія САС №198912 від 30 липня 2008 року, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради на квартиру АДРЕСА_1 .

Копію рішення направити сторонам у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.04.2019 року.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5, п.п.15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Суворовського районного суду м.Одеси

Суддя: