Справа № 638/4457/19
Провадження № 2-з/638/246/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши матеріали заяви представника Харківської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради та Комунальне підприємство «Добробут» Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності,

встановив:

Представник Харківської міської ради звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_1, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради та Комунальне підприємство «Добробут» Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

В подальшому представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти заборону на відчуження нежитлової будівлі літ. «В-1» та веранду літ. «в» загальною площею 302,8 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний НОМЕР_1).

В обґрунтування заяви зазначає, що оскільки даний спір виник з приводу скасування рішення Державного реєстратора філії комунального підприємства «Добробут» Литвинівської сільської ради у м. Чугуїв Харківської області №38354598 від 27.11.2017 року, яка була однією з підстав для протиправного виникнення права власності у ОСОБА_1 на самочинно реконструйований об'єкт нерухомого майна (нежитлову будівлю літ. «В-1» та веранду літ «в» загальною площею 302,8 кв.м. по АДРЕСА_1, реєстраційний НОМЕР_1), вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії стосовно вищевказаної нежитлової будівлі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, оскільки після того як ОСОБА_1 дізнається про подання до нього позову Харківською міською радою, він може здійснювати дії щодо відчуження вказаного об'єкту нерухомого майна з метою використання аргументів стосовно добросовісного набувача під час розгляду позову та ухилення від відповідальності за порушення вимог містобудівного законодавства. Вважає, що такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, не створює відповідачу перешкод у користуванні нерухомим майном, оскільки існує тільки обмеження у відчуженні нерухомості, а не у її використанні.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення заборони вчиняти певні дії.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір з приводу оскарження рішення Державного реєстратора від 27.11.2017 року, яким внесено зміни в об'єкт нерухомого мана, що розташований по АДРЕСА_1 - нежитлова будівля літ. «В-1» та веранду літ «в» загальною площею 302,8 кв.м.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, від 28.01.2019 року №154127030 право власності або право користування на земельну ділянку по АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «В-1» за будь-якими фізичними або юридичними особами не зареєстроване.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 28.01.2019р. №154127030 право власності на нежитлову будівлю літ. «В-1» загальною площею 302,8 кв.м. по АДРЕСА_1 з 31.08.2017р. зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_1.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом не встановлено обставин, що можуть свідчити про спричинення забезпеченням позову збитків відповідачу, а також обставин, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких обов'язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв'язку з чим, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Проте, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу його право, у відповідності до ч.6 ст.154 ЦПК України, звернутися до суду з відповідним клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на те, що між сторонами виник спір, який перебуває на розгляді в суді, позивачем оскаржується рішення про державну реєстрацію права власності, захід забезпечення позову у вигляді накладення заборони вчиняти дії щодо нерухомого майна безпосередньо пов'язаний з предметом позовних вимог, наявний причинно-наслідковий зв'язок з умовою, що невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає, а тому вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву представника Харківської міської ради про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Харківської міської ради ОСОБА_1, треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради та Комунальне підприємство «Добробут» Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області про скасування рішення про державну реєстрацію права власності - задовольнити.

Накласти заборону відчуження на нежитлову будівлю літ. «В-1» та веранду літ «в» загальною площею 302,8 кв.м. по АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: НОМЕР_2, заборонивши будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продаж, застава та ін.) стосовно зазначеного нерухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали надіслати заявнику та заінтересованим особам, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову негайно після виконання ухвали.

Строк пред'явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.В.Цвірюк