ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Чернівці

справа № 727/5837/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Яремка В.В., Лисака І. Н.

секретар Тодоряк Г.Д.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 20 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обгрунтовав слідуючими обставинами. З відповідачкою в зареєстрованому шлюбі не перебував, однак в період з вересня по жовтень 2015 року вони підтримували інтимні стосунки, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилась донька ОСОБА_3. За спільною заявою реєстрація народження доньки була проведена Жовківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 22.06.2016р. Після народження доньки ОСОБА_1, перебуваючи в пологовому відділенні Жовківської ЦРЛ, відмовилась від дитини, про що свідчить її розписка та довідка з Жовківської ЦРЛ. Дізнавшись про це, позивач виявив бажання опікуватись донькою, займатись її вихованням, про що ОСОБА_1 не заперечувала.

ОСОБА_3 з моменту свого народження проживає з позивачем за адресою АДРЕСА_1, та знаходиться на утриманні ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_1 є працездатною, інших осіб, яких за законом вона мала б утримувати, у неї немає але матеріальну допомогу на утримання доньки не надає та проживає окремо в с.Лаврики Жовківського району Львівської області.

Місце роботи відповідачки йому невідоме, однак вона є працездатною, інших осіб, яких за законом вона мала б утримувати, у неї немає. Вважає, що наведені

22ц/822/305/19 Головуючий у 1 інстанції Мамчин П.І.

Доповідач Перепелюк І.Б.

обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не тільки зобов'язана, але і має можливість приймати участь в утриманні своєї дитини шляхом виплати аліментів.

Просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно, з їх подальшої індексацією, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 20 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на малолітню доньку - ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі по 1200 грн. щомісячно, з їх подальшої індексацією, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 червня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 20 грудня 2018 року та постановити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Апелянт посилається на те, що декілька разів на місяць бачиться із донькою, привозить одяг, іграшки, книги, продукти харчування та залишає що найменше 1000 грн. на місяць позивачу на доньку. Позивач забрав доньку та позбавив її як матір належним чином та в повній мірі виховувати та доглядати дитину.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 20 грудня 2018 року залишити в без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Реєстрація народження дитини була проведена Жовківським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 22.06.2016 року відповідно до ст.126 СК України, тобто за спільною заявою сторін.

Після народження дитини відповідачка ОСОБА_1, перебуваючи в пологовому відділенні Жовківської ЦРЛ, відмовилась від дитини, про що свідчить її розписка та довідка з Жовківської ЦРЛ. Позивач виявив бажання опікуватись донькою, займатись її вихованням.

Таким чином, малолітня ОСОБА_3 з моменту свого народження проживає з позивачем за адресою АДРЕСА_1, та знаходяться на його утриманні, що підтверджується актами КЖРЕП № 6 за № 343 від 15.09.2016 року, № 295 від 27.07.2017 року, № 151 від 31.05.2018 року, довідкою КМУ «Чернівецька міська дитяча поліклініка» про перебування дитини на обліку з 30.06.2016 року та декларацією про вибір лікаря ОСОБА_3

Відповідачка, матір дитини - ОСОБА_1, проживає окремо в с.Лаврики Жовківського району Львівської області, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 1 січня 2018 року - 1492 грн., з 1 липня - 1559 грн., з 1 грудня - 1626 грн.

Вирішуючи зазначений спір про стягнення аліментів на дитину, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що сімейним законодавством України передбачено обов'язок батьків утримувати своїх дітей, а тому правомірно стягнув з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки.

Судом встановлено, що відповідачка є фізично здоровою, працездатною особою, на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб не має, а отже, в змозі сплачувати аліменти та не перекладати тягар утримання дитини тільки на позивача.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги про те, що визначені судом аліменти потрібно зменшити з 1200 грн до 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір аліментів визначений законом як мінімально допустимий для мінімального матеріального забезпечення дитини, і не може братися судом в основу прийнятого рішення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги в частині зменшення розміру аліментів є безпідставними.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 20 грудня 2018 року залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 20 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Вірно з оригіналом :