Дата документу 29.03.2019
Справа № 334/8972/18
Провадження № 2/334/1475/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

29 березня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчання, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем вона з 08.08.1998 року перебувала у шлюбі, від якого народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2015 року залишились мешкати разом з матірю.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2018 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дітей.

ОСОБА_5 з 01.09.2018 року зарахована на контрактній основі з денною формою навчання до першого курсу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_6 терміном навчання до 30.06.2022 року та вартістю навчання 60 тис. грн.

08.10.2018 року ОСОБА_3 досягла повноліття, а тому стягнення аліментів на її утримання було припинено.

Оскільки дівчинка навчається у м. Дніпро на денній формі навчання, то позивачка вимушена нести чималі матеріальні витрати на облаштування її життя у чужому місті: сплата вартості навчання за перший семестр у розмірі 7500,00 грн., оренда житла 4000,00 грн. щомісяця, придбання харчів, одягу, взуття, ліків за потреби, та інших предметів, необхідних для студента у повсякденному житті.

18.09.2017 року позивачка звільнилась з роботи та тимчасово не працює, займається пошуком роботи з достатнім для утримання сімї заробітком.

Позивачка зазначила, що відповідач ОСОБА_2 має аліментні зобовязання лише на утримання сина ОСОБА_4, працює офіційно у КУ «Міська клінічна лікарня №5 екстреної та швидкої медичної допомоги», неофіційно підробляє в приватних клініках та має стабільний заробіток матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки

У звязку з важким матеріальним становищем, позивачка просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини від заробітку відповідача, але не менше ніж прожитковий мінімум для дитини у віці 18 років у розмірі 2027,00 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення.

Третя особа ОСОБА_3 звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся згідно вимог ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення.

Вислухавши думку учасників процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

В силу розяснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що позивачка разом з відповідачем з 08.08.1998 року перебувала у шлюбі, від якого народились діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією долучених до позову свідоцтв про шлюб та про народження.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2015 року шлюб було розірвано та діти залишились мешкати з позивачкою за адресою її реєстрації, що підтверджується долученими до позову копіями Довідок про реєстрацію місця проживання особи від 25.01.2018 року та ОСОБА_7 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 2314- від 11.05.2017 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29.10.2018 року (справа № 334/776/18, провадження №2/334/2048/18) з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. щомісяця на кожну дитину, однак не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07.02.2018 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

08.10.2018 року ОСОБА_3 досягла повноліття, а тому стягнення аліментів на її утримання за вищевказаним рішенням суду припинено.

Третя особа ОСОБА_3 з 01.09.2018 року зарахована на контрактній основі з денною формою навчання до першого курсу Дніпровського національного університету імені ОСОБА_6 терміном навчання до 30.06.2022 року та вартістю навчання 60 тис. грн., що підтверджується долученою до позову копією Договору № 889-18 від 20.08.2018 року.

Позивачка наразі не працевлаштована.

Відповідач ОСОБА_2 має аліментні зобовязання лише на утримання сина ОСОБА_4. Доводи позову, що відповідач працює офіційно у КУ «Міська клінічна лікарня №5 екстреної та швидкої медичної допомоги», та в інших приватних клініках, підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що у звязку з продовженням навчання повнолітня ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги батька, який має достатній стабільний заробіток та матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Враховуючи викладене і ті обставини, що аліменти стягуються на повнолітню дитину, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки частково, а саме, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати предявлення позову до суду, а саме з 30.11.2018 року і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН 3, остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати предявлення позову до суду, а саме з 30.11.2018 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН 3, остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.