"27" серпня 2019 р. Справа № 363/5273/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2019 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.

за участі секретаря Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгород матеріали заяви Першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває позовна заява Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , третя особа Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство» про визнання недійсним розпорядження та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

02.08.2019р. до суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій Перший заступник прокурора Київської області просить накласти арешт та заборонити відповідачам ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , що розташовані в адміністративних межах Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та матеріалами позовної заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно.

Заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи у відповідності до ч. 1ст. 153 ЦПК України.

Згідно абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст. 1 Першого протоколу до Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову є визнання недійсним розпорядження Вишгородської РДА від 18 липня 2016 року № 312 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 19 громадянам України, згідно з додатком, для індивідуального дачного будівництва на території Лютізької сільської ради Вишгородського району (за межами населеного пункту)»; витребування на користь держави в особі Кабінету міністрів України земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , із незаконного володіння ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які розташовані на території Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області.

Відповідно до інформації Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 14.06.2019 року №1010-1014/03 на території Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області проводилась реєстрація та видача дозвільних документів на будівництво, на земельних ділянках з кадастровими номерами: НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_11 .

Отже, враховуючи характер спірних правовідносин та обсяг позовних вимог, а також беручи до уваги заяву про забезпечення позову, яка є співмірною із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку, що матеріалами заяви про забезпечення позову доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду, оскільки відповідачами по справі здійснюється забудова спірних земельних ділянок об`єктами нерухомого майна.

Крім того, суд звертає увагу, що застосування запобіжного заходу у вигляді накладення арешту на земельні ділянки та заборони відповідачам та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити будівельні роботи на земельних ділянках, не позбавляє відповідачів права на їх використання в межах цільового призначення, земельні ділянки продовжують перебувати у володінні та користуванні відповідачів.

Враховуючи, те що позивачем надано докази того, що невжиття заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на земельні ділянки, може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, суд вбачає підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборони відповідачам ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_5 ) та будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити будівельні роботи на земельних ділянках з кадастровими номерами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , що розташовані в адміністративних межах Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області до винесення судом остаточного рішення.

Ухвала підлягає негайному виконання. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя І.Ю. Котлярова