РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"10" січня 2019 р. 145/1097/18

2/145/64/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Віценко К.А.,

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій вказує, що їй на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями № 23 в м.Гнівань, по вул. Рильського.

1/3 частка даного будинку їй належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_3, виданого 23 серпня 2003 року (бланк ВАМ № 505265). 2/3 частки даного будинку - на підставі договору дарування від 10 вересня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №2475 (бланк ВАМ №505318).

За даною адресою зареєстровані: її син ОСОБА_4, онук ОСОБА_5 та її колишня невістка ОСОБА_2. Відповідачка як дружина сина зареєструвалася в її будинку, що належить їй на праві приватної власності.

Рішенням Тиврівського районного суду від 22.07.2014 року шлюб між відповідачкою та її сином розірваний. Відповідачка в належному їй житлі не проживає з червня місяця 2014 року.

У неї з відповідачкою склалися погані відносини, вони не спілкуються, знятися з

реєстрації за власною заявою вона не бажає.

На даний час вона має намір оформити субсидію на оплату комунальних послуг, реєстрація відповідачки за адресою розташування її будинку, перешкоджає їй у цьому.

Вона позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном, що належить їй на праві власності.

Просить усунути перешкоди в користуванні належним їй майном шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житлом у житловому будинку №23 по вул. Рильського в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просить його задоволити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі не зявилася, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у її відсутності до суду не надходило.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.406 ЦК України право на користування чужим майном припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що позивачка - власниця житлового будинку з господарськими будівлями №23 в м. Гнівань, по вул. Рильського, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом після ОСОБА_3, виданого 23 серпня 2003 року (а.с.3), відповідно до якого 1/3 частка даного будинку належить їй; договором дарування від 10 вересня 2003 року, посвідченого державним нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №2475 (а.с.4), відповідно до якого позивачка є власником 2/3 частин даного будинку.

У вказаному будинку зареєстровані син позивачки - ОСОБА_4, онук - ОСОБА_5 та її колишня невістка - ОСОБА_2 (а.с.5-7). Відповідачка як дружина сина зареєструвалася в її будинку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Рішенням Тиврівського районного суду від 22.07.2014 року шлюб між відповідачкою та її сином розірваний (а.с.8).

Відповідачка в належному їй житлі не проживає з червня місяця 2014 року, що стверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 06.06.2018 року (а.с.9).

Оскільки відповідачка після розірвання шлюбу перестала бути членом сім'ї позивачки, обставина, яка була підставою для виникнення у неї права користування належним їй житлом, відпала.

Позивачка ОСОБА_1 позбавлена можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном, що належить їй на праві власності. Відповідачка ОСОБА_2 втратила право на проживання в належному позивачці житлі.

Доказів на спростування позову не надано.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 244, 258- 259- 263-265, 273, 280 ЦПК України, ст.ст.16, 383, 391, 406 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житлом у житловому будинку №23 по вул. Рильського в м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Тиврівського районного суду відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строку, встановленому ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, якщо рішення залишене в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 14.01.2019 року.

Суддя Ратушняк І. О.