Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3458/18 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 47 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 278/3458/18 за позовом ОСОБА_1 до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, міськрайонного управління у Житомирському районі та місті Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування п. 12 додатку 1 до рішення Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 05.10.2018 року №238 і рішення про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

за апеляційними скаргами Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2018 року, постановлену під головуванням судді Грубіяна Є.О.

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області, міськрайонного управління у Житомирському районі та місті Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа - ОСОБА_2 та просила визнати незаконним та скасувати п. 12 додатку 1 до рішення Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 05.10.2018 року №238 про надання ОСОБА_2 дозволу на розробку складання проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки за адресою Житомирська область Житомирський район Оліївська сільська рада, с. Оліївка, площею 0,20 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (А01.03) та рішення Міськрайонного управління у Житомирському районі та у місті Житомирі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки НОМЕР_1, яка перетинається із земельною ділянкою, на яку ОСОБА_1 розроблено проект землеустрою і подано на розгляд Міськрайонному управлінню у Житомирському районі та у місті Житомирі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області до надання дозволу наступному розробнику.

28.11.2018 ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення вказаного позову (а.с. 124-126) та просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони прийняття рішень Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області в період із 28.11.2018 і до закінчення вирішення судом спору по суті позовних вимог рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 за адресою Житомирська область Житомирський район Оліївська сільська рада, с. Оліївка, площею 0,20 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (А01.03) та Міськрайонним управлінням у Житомирському районі та у місті Житомирі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області та ГУ Держгеокадастру у Житомирській області в період із 28.11.2018 і до закінчення вирішення судом спору по суті позовних вимог рішення про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, дій по відкриттю поземельної книги на зазначену земельну ділянку - до вирішення спору по суті і набрання судовим рішенням у справі чинності.

Необхідність такого забезпечення позивач обґрунтовувала тим, що у разі прийняття відповідачами рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки і про передачу її у власність останньому із подальшою реєстрацією права власності на неї за ОСОБА_2, будуть порушені її (позивача) права та законні інтереси щодо отримання у власність цієї земельної ділянки, так як вона перша отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою та здійснила його, а тому має переважне право на отримання цієї земельної ділянки. Крім того вказала, що згідно інформації, розміщеної на сайті Оліївської сільської ради Житомирського району на 30.11.2018 призначено чергову сесію Оліївської сільської ради, де в порядку денному значиться і питання про затвердження проекту землеустрою на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 та про передання цієї земельної ділянки ОСОБА_2

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2018 року, з урахуванням ухвали того ж суду від 29 листопада 2018 року про виправлення описки, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено Оліївській сільській раді Житомирського району Житомирської області приймати рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: с. Оліївка Житомирського району Житомирської області, площею 0,20 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером НОМЕР_1. Заборонено міськрайонному управлінню у Житомирському районі та місті Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області приймати рішення про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку НОМЕР_1, дій по відкриттю поземельної книги на зазначену земельну ділянку до вирішення спору по суті і набранням судовим рішенням у справі законної сили.

В апеляційній скарзі Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову - про відмову у задоволенні вимог заяви. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції неправомірно задовольнив заяву про забезпечення позову, оскільки міськрайонне управління у Житомирському районі та місті Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та ГУ Держгеокадастру в Житомирській області не має ні технічної можливості, ні повноважень щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру про власників (землекористувачів) ділянок. Вказує, що Поземельна книга на спірну земельну ділянку відкрита 01.11.2018 одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову - про відмову у задоволенні вимог заяви. Зокрема зазначає, що суд першої інстанції безпідставно та передчасно задовольнив заяву про забезпечення позову, оскільки право власності на земельну ділянку виникає лише із моменту його реєстрації, а Оліївською сільською радою Житомирського району жодних рішень щодо передачі у власність позивачці та ОСОБА_2 земельних ділянок не приймалось. Водночас, реєстрація будь-якого права власності, в тому числі на земельну ділянку не проводилась. Крім того, позивачка не довела, яке її право може бути порушене, оскільки вона не є власником спірної земельної ділянки, а тільки претендує на її оформлення.

ОСОБА_1 у відзиві від 10.01.2019 на апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру в Житомирській області вказала, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Зокрема зазначила, що посилання ГУ Держгеокадастру в Житомирській області щодо автоматичного надходження відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до Державного земельного кадастру є безпідставними, оскільки саме ГУ Держгеокадастру є держателем Державного земельного кадастру та усі відомості щодо земельної ділянки та заведення поземельної книги здійснюються саме ним, а державний реєстратор здійснює реєстрацію права власності і вносить відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно саме на підставі інформаційних даних Державного земельного кадастру. Крім того вказала, що земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_2, знаходиться в межах двох адміністративно-територіальних одиниць, що завідомо унеможливлює прийняття Оліївською сільською радою Житомирського району Житомирської області рішення щодо спірної земельної ділянки. Виходячи із наведеного просила апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру в Житомирській області залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У відзиві ОСОБА_1 від 16.01.2019 на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 вказала, що вона є необґрунтованою, так як між сторонами дійсно виник спір, а сам по собі факт подвійного надання дозволів на розробку документації із землеустрою на одну і ту саму ділянку дійсно свідчить про порушення прав позивачки. Крім того, вказує, що її припущення, що земельну ділянку, на яку вона розробила технічну документацію із землеустрою, можуть передати у власність третій особі є обґрунтованими та підтверджується наявністю оголошення на сайті Оліївської сілької ради щодо розгляду вказаного питання на порядку денному на черговій сесії сільської ради 30.11.2018. Довід представника ОСОБА_2 щодо захисту неіснуючого прав не може свідчити про завідому необґрунтованість заявлених позовних вимог. Вважає застосовані заходи забезпечення позову обґрунтованими та співмірними із заявленими позовними вимогами, ці заходи не несуть для відповідачів жодних збитків та негативних наслідків. Виходячи із наведеного, просила суд залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

15.01.2019 Головне Управління Держгеокадастру в Житомирській області подало відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, доводи якого аналогічні поданій ним апеляційній скарзі.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За нормами ст. 149 ЦПК України, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Частиною першою статті 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз'яснень, наведених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 вищевказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що між сторонами існує спір щодо законності п. 12 додатку 1 до рішення Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 05.10.2018 року №238 і рішення про внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки. ОСОБА_1 оскаржує рішення сесії Оліївської сільської ради від 05.10.2018 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку за адресою: с. Оліївка Житомирського району Житомирської області, площею 0,20 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером НОМЕР_1 з урахуванням того, що на день винесення цього рішення в неї вже був готовий проект із землеустрою на вказану земельну ділянку, а тому сільська рада не вправі була вдруге надавати такий дозвіл третій особі - ОСОБА_2, який в подальшому оформив відповідні документи для подальшого отримання цієї земельної ділянки у власність.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що питання про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення у приватну власність спірної земельної ділянки ОСОБА_2 внесено на засідання чергової сесії Оліївської сільської ради Житомирського району на 30.11.2018 (а. с. 126-136).

Виходячи із наведеного, у разі прийняття сільською радою рішення про виділення у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки та здійснення в подальшому усіх необхідних реєстраційних дій та внесення відомостей до відповідних реєстрів з метою реєстрації такого, можуть виникнути труднощі при виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову виходив з положень ч. 2 ст. 149 ЦПК України, зазначаючи, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Доводи апеляційної скарги ГУ Держгеокадастру в Житомирській області щодо відсутності повноважень щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру та автоматичного відображення записів із Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно не заслуговують на увагу в розумінні Закону України «Про державний земельний кадастр», оскільки останній є держателем Державного земельного кадастру, а відомості в нього вносяться державним кадастровим реєстратором. Крім того, відомості щодо реєстрації права власності на земельну ділянку до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на основі даних, наявних в Державному земельному кадастрі.

А тому колегія суддів вважає, що будь-які дії щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру, які необхідні для реєстрації права власності на земельну ділянку є важливими для завершення процедури оформлення права власності на земельну ділянку.

Належить зазначити, що обраний позивачем спосіб є співмірним із заявленими вимогами та узгоджується з положеннями ст. 150 ЦПК України, згідно якої позов забезпечується, зокрема, шляхом заборони Оліївській сільській раді Житомирського району Житомирської області приймати рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки та заборони міськрайонному управлінню у Житомирському районі та місті Житомирі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та Головному управлінню Держгеокадастру у Житомирській області приймати рішення про внесення відомостей до Державного земельного кадастру про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку НОМЕР_1, дій по відкриттю поземельної книги на зазначену земельну ділянку до вирішення спору по суті і набранням судовим рішенням у справі законної сили. Застосовані заходи забезпечення позову не спричинять збитків будь-кому із сторін та не потягнуть негативних матеріальних наслідків.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що наведені в апеляційних скаргах доводи не є суттєвими, а відтак не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення заяви.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 29 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21.01.2019 року.

Головуючий Судді