Справа № 171/380/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2019 р. м. Апостолове

Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Семенова Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вивчивши подану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п.6 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

Заявниця в своїй заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини зазначає, про те, що як їй відомо, аліментів Відповідачка нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з Відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має.

Але, судом встановлено, що згідно судового наказу від 13 жовтня 2017 року виданого Апостолівським районним судом Дніпропетровської області розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2, заяву задоволено та стягнуто зі ОСОБА_5 - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання : ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи від 11.10.2017 року, та судовий збір у сумі 320 (триста двадцять ) гривень на користь держави.

Таким чином, пред'явивши 04.03.2019 року заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів, ОСОБА_1 фактично просить змінити розмір стягуваних аліментів за судовим наказом Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2017 року у справі №171/1813/17.

Однак, вказані вимоги не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, проте не перешкоджають ОСОБА_1 звернутись з відповідними позовними вимогами до суду в порядку позовного провадження, шляхом пред'явлення відповідного позову про збільшення розміру аліментів чи зміну способу стягнення аліментів.

Таким чином, вищезазначені обставини є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п.6 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 163-166, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_9