КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/190/18
Провадження № 6/552/96/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 року Київським районним судом м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря Павленко Л.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2019 року до Київського районного суду м. Полтави надійшло подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській областіпро обмеження у праві виїзду боржника за межі України посилаючись на те, що на виконанні відділу перебуває виконавче провадження № 56672840 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у сумі 5075 грн. Постановою від 27.06.2018 року відкрито виконавче провадження, постановою від 27.06.2018 року накладено арешт на майно боржника. У ході виконання рішення суду встановлено, що жодне майно на праві власності за боржником не зареєстровано, до відділу на виклики не зявляється, ухиляється від виконання рішення суду , а тому просив тимчасово - до виконання зобовязань , обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

У судове засідання державний виконавець не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника виконавчої служби, подання підтримує.

Сторони виконавчого провадження на підставі ст. 441 ЦПК України в судове засідання не викликалися.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській областіперебуває виконавче провадження ВП № 56672840 з примусового виконання виконавчого листа № 552/190/18 від 13.06.2018 року виданого Київським районним судом м. Полтава про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 5075 грн.

Постановою від 27.06.2018 року відкрито виконавче провадження та зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відомостей щодо реєстрації за боржником права власності не нерухоме майно немає.

Постановою державного виконавця від 27.06.2018 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Як вбачається з додатків, що надані до подання, з часу відкриття виконавчого провадження 27 червня 2018 року, боржник двічі викликався до державного виконавця, а саме 05 жовтня 2018 року та 01 лютого 2019 року.

За цей час, як вбачається з наданих до подання матеріалів, державним виконавцем здійснювались міри щодо встановлення майна боржника, а саме він звертався з запитами до відповідних реєстрів та установ.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Право державного чи приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного чи приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного чи приватного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний чи приватний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає перелік дій державного виконавця, щодо примусового виконання рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Відкриття виконавчого провадження не може розглядатись як достатня підстава для застосування судом саме такого заходу, як обмеження права особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» тощо.

Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання.

З часу відкриття виконавчого провадження, а саме з 27.06.2018 року матеріали подання містять лише два виклики боржника до ВДВС та акт виходу державного виконавця за місце проживання божника від 08 квітня 2019 року.

Державним виконавцем не надано доказів, що ним приймались інші міри щодо виконання рішення суду в межах Закону України «Про виконавче провадження»,а тому звернення з даним поданням є передчасним.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий Ж.В. Кузіна