Справа №442/5222/18
Провадження №2/442/169/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третьої особи Органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

встановив:

08.08.2018 позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати останніх такими, що втратили право користування квартирою №5, що в будинку №293 по вул. Стрийській в м. Дрогобичі Львівської області. В обґрунтування позову, вказує на те, що їй на праві власності належить вказана квартира, де є зареєстрованою відповідачка ОСОБА_2 внучка її сестри та її неповнолітні діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 Реєстрація місця проживання була необхідна відповідачці ОСОБА_2 для того, щоб отримувати допомогу на дітей. Однак такі фактично в квартирі ніколи не проживали, лише формально були зареєстровані. У квартирі не було жодних їх речей. Формальна реєстрація відповідачів створює для неї багато незручностей, оскільки вона не може отримувати субсидію на відшкодування житлово-комунальних послуг.

Позивачка та її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову. Представник відповідача ОСОБА_6 підтримала заяву відповідачки про визнання позову.

Представник Органу опіки та піклування Дрогобицької міської ради ОСОБА_7 щодо задоволення позову, поклався на думку суду.

Суд, зясувавши обставини, безпосередньо дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити.

Встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить квартира №5 в будинку №293, що по вул. Стрийській в м. Дрогобичі Львівської області ( свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 01.07.2015).

Відповідно до довідки № 1122 від 10.07.2018, виданої КП «ЖЕО» Дрогобицької міської ради у квартирі АДРЕСА_1 є зареєстрованими відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її сини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3

Однак, відповідачі не проживають у вказаній квартирі з 2007 року (акти про відсутність особи за місцем реєстрації від 28.02.2018 та від 23.04.2018, видані КП «Управитель «ЖЕО»).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою за змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч. 4 ст. 156 ЦК України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права і обов'язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї ( в тому числі колишній член сім'ї) власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

Разом з тим, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст.405 ЦК України). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 (справа №6-57цс11).

Беручи до уваги наведене, визнання позову відповідачкою, те, що відповідачі фактично добровільно залишили спірне житло і у ньому не проживають понад встановлені законом терміни - понад один рік, їх особисте майно у квартирі відсутнє, не беруть участі в утриманні житла, мають інше постійне місце проживання, суд дійшов висновку про те, що такі їх дії свідчать про втрату інтересу до вказаного житла. Окрім цього, будь-яких доказів щодо наявності домовленостей щодо порядку користування квартирою між позивачем та відповідачем не здобуто, а з наданих доказів вбачається, що вони самостійно залишили жиле приміщення і протягом тривалого часу не намагалися вселитись у таке, тому їх слід визнати такими, що втратили право користування спірною квартирою.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, такими, що втратили право користування квартирою №5 по вул. Стрийській, 293 в м.Дрогобич Львівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.04.2019.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8.

Відповідачі: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9;

Третя особа: Орган опіки та піклування Дрогобицької міської ради, юридична адреса: пл. Ринок, 1, м.Дрогобич Львівської області.

Суддя Хомик А.П.