Справа № 444/2978/18
Провадження № 2/444/318/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, в якому просить визнати незаконними та скасувати наказ Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 30 серпня 2018 р. №12/11-к про звільнення ОСОБА_1; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника гаража Рава- Руського місця провадження діяльності Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» з 03.08.2015 р.; стягнути із Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» середній заробіток за час вимушеного прогулу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30 серпня 2018 року за наказом №12/11-к т.в.о. директора Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» ОСОБА_2, звільнено ОСОБА_3, начальника гаража Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» з 30.08.2018 р. за прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40 КзпП України). Вважає звільнення незаконним. Вказує, що ст. 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Зазначає, що його згідно з наказом № 12/11-к від 30 серпня 2018 року звільнено з роботи на підставі ч. 4 ст. 40 КЗпП України без попередньої згоди профспілкового комітету ДП «Укрспирт», членом якої він був. Вказує, що від нього ніхто пояснень не брав, хоча позивач не відмовлявся від дачі пояснень. Стверджує, що керівник Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» сам заборонив впускати на територію підприємства позивача, позивач не був допущений до місця праці за наказом керівника, його не пропускали на прохідній підприємства. З наказом по вивільнення позивача було ознайомлено 03.10.2018 р., копія наказу про звільнення позивачем була отримана 03.10.2018 р. Зазначає, що повного розрахунку, передбаченого згідно ст. 47 КЗпП України, при звільненні, в строки, зазначені ст. 116 КЗпП України, проведено не було. Вказує, що згідно положень чинного законодавства України, відповідач зобовязаний поновити позивача на попередній роботі та виплатити йому заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. У зв"язку із чим позивач звернувся до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позовній заяві підтримали в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Додатково позивач пояснив, що після розгляду кримінальної справи про його обвинувачення в апеляційній інстанції представник відповідача повідомила йому, що йому необхідно виходити на роботу. Він вийшов на роботу, але директор його не прийняв, охорона заводу його не впустила на територію двору. Це було в липні місяці 2018 року. Більше на роботу він не виходив, потім 25.09.2018 року йому прийшов лист про звільнення.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, з підстав наведених у поданому відзиві на позовну заяву. Зазначає, що ДП «Укрспирт» заперечує проти доводів позовної заяви, вважає їх безпідставними в повному обсязі, а позов таким, що не підлягає задоволенню з підстав, наведених у заперенні.

Заслухавши думку учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, - кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що відносно нього, позивача та інших громадян розглядалася справа про розтрату ними майна Рава-Руського спиртзаводу. Він, а також позивач згідно ухвали суду були відсторонені від роботи. Через деякий час, після розгляду справи про їх обвинувачення апеляційним судом, їм повідомила представник відповідача про необхідність приступити до роботи, однак до роботи його не допустили. Директор не хотів навіть прийняти його, щоб поговорити. Зазначив, що він не знає, чи директор допустив чи не допустив до роботи ОСОБА_1, оскільки ОСОБА_1 біля нього не було, він десь був на підприємстві, але не біля нього. Він говорить за себе.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що він працює старшим інспектором з охорони ДП «Укрспирт» Рава-Руського МПД, у них електронний реєстр на прохідній, він не давав вказіки про недопуск ОСОБА_1 до роботи і не отримував таких вказівок від керівництва. Зазначив, що ОСОБА_1 бачить вдруге в житті. Перший раз бачив ОСОБА_1 в Пустомитах, коли директор до нього підходив і запитував, чому він не виходить на роботу. Вхід на прохідну проводиться особистою карткою працівника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом заступника генерального директора - керівника апарату ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Рава-Руського місця провадження діяльності № 9/11-к від 01.07.2013 р.переведено з оплатою праці згідно зі штатним розписом начальном гаража. Дана посада передбачає виконання обов'язків визначених посадовою інструкцією та ПВТР ДП «Укрспирт», з посадовою інструкцією ОСОБА_1, ознайомлений, та зобов'язаний належним чином виконувати правила внутрішнього трудового розпорядку та посадову інструкцію.

Із ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 06.02.2015 р. вбачається, що клопотання слідчого задоволено, відсторонено підозрюваного ОСОБА_1 від посади начальника гаражу Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» строком на два місяці.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Представник відповідача в поданому запереченні зазначила, що 19.08.2015 року ДП «Укрспирт» скерувало лист в прокуратуру Львівської області щодо інформації про відсторонених осіб, а 07.09.2015 року ними отримано відповідь, в якій зазначено, що відсторонення вважаються продовженими та діють відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України.

Разом з тим, судом досліджено вищевказану відповідь прокуратури Львівської області від 07.09.2015 року № 21/1-7686-15. З неї вбачається наступне. «ОСОБА_6, вищевказаний захід забезпечення продовжувався слідчим суддею Сихівського районного суду м. Львова 06.02.2015 року строком на два місяці». Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки слід зазначити, що ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 06.02.2015 року було обрано захід забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади, а не «востаннє продовжено», як це зазначено у цьому листі. Крім цього, з нього вбачається наступне. «Зважаючи на те, що в підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 18.03.2015 року в Жовківському районному суді Львівської області, учасниками судового провадження жодні клопотання про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення у вигляді відсторонення ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , як працівників Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт», не заявлялись, такі вважаються продовженими та діють на підставі ухвал слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова». Суд вважає за необхідне зазначити, що дійсно станом на день проведення підготовчого судового засідання 18.03.2015 року, захід забезпечення кримінального провадження у виді відсторонення від посади ОСОБА_1 діяв на підставі ухвали слідчого судді Сихівского районного суду м. Львова від 06.02.2015 року, оскільки такий було обрано строком на 2 місяці, і в підготовчому судовому засіданні не було заявлено клопотання учасниками судового провадження про зміну чи скасування такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Згідно із положенням ч. 1 ст. 158 КПК України, прокурор, а щодо члена Національного агентства з питань запобігання корупції Генеральний прокурор або його заступник, має право звернутися з клопотанням про продовження строку відсторонення від посади, яке розглядається в порядку, передбаченому статтею 156 цього Кодексу.

Підозрюваного ОСОБА_6 06.02.2015 року було відсторонено від посади начальника гаражу Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» строком на два місяці, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 154 КПК України такий строк не може перевищувати двох місяців. Для продовження дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, який має визначений строк дії, прокурором не було подано жодних клопотань. А посилання прокурора у листі від 07.09.2015 року на відсутність клопотань учасників судового провадження і як наслідок продовження застосування заходу кримінального провадження є помилковим.

05.12.2016 року Жовківським районним судом Львівської області ухвалено вирок у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_1 та інших. Вирок суду не набрав законної сили, оскільки сторонами подано апеляційні скарги.

14.05.2018 року колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області винесено ухвалу, якою вирок Жовківського районного суду Львівської області від 05.12.2016 року скасовано та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Крім цього, представник відповідача в поданому запереченні зазначила, що 01.06.2018 року ДП «Укрспирт» Рава-Руське МПД надіслало лист до прокуратури Львівської області, в якому просить повторно при розгляді справи в суді першої інстанції заявити клопотання про відстронення.

У цій заяві від 01.06.2018 року представник відповідача зазначає, що відсторонення від посади до працюючих у ДП «Укрспирт» Рава-Руському МПД було застосоване 06.02.2015 р. строком на 2 місяці, більше ніяких ухвал по даному питанню не виносилося, а враховуючи, що термін відсторонення закінчився просять повторно заявити клопотання про відсторонення ОСОБА_1 від посади. А тому, суд приходить до висновку про те, що відповідачеві було відомо, що закінчення строку відсторонення від посади позивача є 06.04.2015 року, а не 27.07.2018 року, що є датою відповіді прокуратури Львівської області на цю заяву і невірно зазначається відповідачем датою закінчення строку даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Із відповіді прокуратури Львівської області від 27.07.2018 року на заяву відповідача від 01.06.2018 року вбачається, що після початку повторного судового розгляду вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції буде вирішено питання щодо відсторонення від посади обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_4

А від так, судом встановлено, що строк заходу забезпечення кримінального провадження у виді відстронення від посади начальника гаражу Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_1 відповідно до ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 06.02.2015 р. закінчився 06.04.2015 року, продовжений не був і більше такий відносно ОСОБА_1 не обирався.

Тому позивач, знаючи про закінчення строку відсторонення його від посади, повинен був приступити до роботи на наступний день після закінчення такого строку.

Відповідач в запереченні зазначає, що положення КЗпП України містять вичерпний перелік підстав які надають право роботодавцю відсторонити від посади позивача, ДП «Укрспирт» надіслало ОСОБА_1 повідомлення від 27.07.2018 року про те, що він повинен приступити до виконання трудових обов'язків. Також, (цього ж дня) комісія у складі працівників підприємства здійснила виїзд за місцем реєстрації ОСОБА_1 щоб повідомити та вручити йому лист з вимогою приступити до виконання трудових обов'язків, але дана особа була відсутня за місцем реєстрації, тому комісія в телефонному режимі повідомила позивача про те, що він зобов'язаний приступити до виконання своїх трудових.

Суд не бере до уваги такі твердження відповідача, оскільки позивачеві було відомо, що він повинен був приступити до виконання обов»язів на наступний день після закінчення строку відсторонення від посади відповідно до ухвали слідчого судді від 06.02.2015 року, а не після 27.07.2018 року.

Однак дійсно 30.07.2018 року, 31.07.2018 року та 01.08.2018 року позивач на роботу не вийшов, про причини не виходу на роботу не повідомив адміністрацію ДП «Укрспирт», заступником керівника з питань безпеки ДП «Укрспирт» Рава-Руського МПД складено доповідні записки про відсутність працівників, зокрема начальника гаража ОСОБА_1 на роботі та робочому місці. Відсутність на роботі позивача впродовж робочого дня стверджується актоми про відсутність на роботі від 30.07.2018 р., 31.07.2018 р., 01.08.2018 року.

Відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: 4) прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Як роз'яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Працівник ОСОБА_1 не з'являвся на роботу і в інші дні, що підтверджується електронним табелем та паперовим табелем обліку робочого часу, а також визнається самим позивачем в поясненнях, наданих суду.

Суд не надає віри поясненням позивача про те, що керівник Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» сам заборонив впускати на територію підприємства позивача, позивач не був допущений до місця праці за наказом керівника, його не пропускали на прохідній підприємства, оскільки позивач не надав жодних доказів на підтвердження цього, і суд розцінює такі покази як такі, що дані на свою користь.

Дані його покази не підтверджуються показами свідка ОСОБА_4, який був допитаний в судовому засіданні за клопотанням позивача, який пояснив, що йому невідомо, чи позивач був чи не був допущений до роботи, а лише міг говорити за себе. Крім цього, дані покази позивача спростовуються показами допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_5, а також матеріалами справи.

В свою чергу, суд не має підстав не вірити показам свідка ОСОБА_5, такі позивачем жодними доказами не спростовані та обєктивно підтверджуються матеріалами справи. Тому, суд вважає такі поясненнями правдивими.

Представник відповідача в запереченнях також зазначила, що ні керівником Рава-Руського МПД, ні інспекторами з охорони Рава-Руського МПД не вчинялось жодних перешкод щодо допущення до виконання трудових обов'язків такими працівниками як: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_4 Не видавалось будь-якого наказу про недопущення чи усних вказівок.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник,

Із роз'яснень, викладених у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року вбачається, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу допускається лише за попередньою згодою профспілкового органу, крім випадків, передбачених статтями 43 і 43(1) КЗпП. Звільнення погоджується з органом профспілки, яка утворена і діє на підприємстві, і членом якої є працівник.

15.08.2018 року керівником Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» внесено подання голові профкому Рава-Руського МПД про отримання згоди на звільнення працівників, які вчинили прогул.

16.08.2018 року складено акт, що особи, стосовно яких має бути надана згода на звільнення повідомлені про проведення засідання профкому ДП «Укрспирт» Рава-Руського МПД.

17.08.2018 року складено протокол засідання профспілкового комітету № 28 про перенесення дати засідання у зв'язку з неявкою працівників, які підлягають звільненню.

20.08.2018 року від ДП «Укрспирт» керівнику Рава-Руського МПД скеровано лист про вжиття заходів стосовно з'ясування причин відсутності на роботі наступних працівників: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_4

21.08.2018 року складено акт комісії працівників Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» в тому числі голови профкому ДП "Укрспирт" Рава-Руського МПД та позивача було повторно запрошено на засідання профспілкового комітету Рава-Руського МПД, ДП «Укрспирт» про що складено акт.

Позивач в позовній заяві вказує, що не надано згоди профспілковим комітетом на його звільнення. Це не відповідає дійсності, оскільки протоколом засідання профспілкового комітету ДП «Укрспирт» Рава-Руського МПД № 29 від 22.08.2018 року надано попередню згоду на звільнення: ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_4, на основі даного протоколу профспілкою скеровано повідомлення керівнику про надання згоди на звільнення вищезазначених працівників.

22.08.2018 року керівником Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» ОСОБА_8 скеровано службову записку на ДП «Укрспирт» з проханням звільнити працівників, в тому числі ОСОБА_1 за його відсутність на роботі протягом трьох днів з 30.07.2018 року по 01.08.2018 року включно, відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України.

27.08.2018 року провідним юрисконсультом Рава-Руського МПД надано правовий висновок щодо порядку дій при звільненні.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Представник відповідача вказує, що оскільки 21.08.2018 року комісія в складі працівників Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» виїхала в м. Пустомити, де мало відбутись судове засідання по наступних працівниках: ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_4, письмові пояснення відібрати було неможливим, оскільки усі працівники відмовились спілкуватись та зайшли в приміщення суду, що видно з відео, знятого на телефон одного із учасників комісії, а саме: старшого інспектора з охорони Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт».

Тому твердження позивача в позовній заяві про те, що ніхто від нього пояснень не брав, хоча позивач не відмовлявся від дачі таких пояснень спростовується вищенаведеним.

Комісією, що здійснювала виїзд в м. Пустомити складено акт, що ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_4 відмовились від дачі пояснень щодо відсутності на роботі за 30.07.2018 року, 31.07.2018 року та 01.08.2018 року.

На підставі вищенаведеного, 30.08.2018 року наказом № 12/11-к т.в.о. директора-радника директора ДП «Укрспирт» Рава-Руського МПД ОСОБА_2 звільнено ОСОБА_1, начальника гаража Рава-Руського МПД ДП «Укрспирт» за прогул без поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України).

Відповідно до ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

30.08.2018 року скеровано поштовий лист № 332 про те, щоб ОСОБА_1 надав згоду на відправлення трудової книжки поштою та надіслано копію наказу про звільнення. Проведення розрахунку при звільненні підтверджується відомостями про розподіл виплат та відомістю про видачу банківської платіжної картки , з якою ОСОБА_1 ознайомлений під підпис.

03.09.2018 року ОСОБА_1 отримано цей поштовий лист, що стверджено копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Судом встановлено, що ДП «Укрспирт» діяло в межах чинного законодавства при звільненні ОСОБА_1, а від так вимога позивача про визнання незаконним та скасувати наказу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 30 серпня 2018 р. №12/11-к про звільнення ОСОБА_1 та поновлення його на посаді начальника гаража Рава- Руського місця провадження діяльності Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» не підлягає до задоволення. Відповідно вимога позивача про стягнення із Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» середнього заробітку за час вимушеного прогулу також не підлягає до задоволенню.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що взадоволені позову ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Текст повного рішення складено 21.01.2019 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.