УХВАЛА

судового засідання

17 січня 2019 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Гук О.П.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інтайм Фінанс» про визнання договору іпотеки припиненим, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інтайм Фінанс» про визнання договору іпотеки припиненим.

Ухвалою від 19.11.2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено до розгляду у підготовчому провадженні.

Представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок № 11 (одинадцять), позначений в плані літерою А-1 в с.Давидів по вул. Садовій, Пустомитівського району, Львівської області, який складається з чотирьох житлових кімнат, житловою площею 97,7 кв.м., кухні, загальною площею 193,9 кв.м. До житлового будинку відноситься: К-колодязь, І-замощення, ІІ-замощення, 1-хвіртка, 2-ворота, Б-сарай-літня кухня, В-гараж, У-вбиральня, 3-4-огорожа, 5-огорожа; та заборони органам та субєктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вищевказаного житлового будинку № 11, позначеного в плані літерою А-1 в с.Давидів по вул. Садовій, Пустомитівського району Львівської області. В обгрунтування заяви покликається на те, що банком чиняться спроби відчуження предмету іпотеки з метою штучного створення обставин неможливості витребування такого у «добросовісного набувача», а тому, в силу вимог Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику ЄСПЛ, позивач реалізовує «право на суд» з метою отримати «вирішення» спору. Вважає, що дані види забезпечення позову є співмірними з заявленими позовними вимогами, необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення такого.

Представник відповідача заперечив щодо забезпечення позову, оскільки мотиви заяви є лише припущенням та не відповідають дійсності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення заяви представника позивача про вжиття заходів забезпечення даного позову, оскільки останнім не наведено достатніх правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони державним органам вчиняти щодо такого певні дії.

Як зазначив представник позивача негативні наслідки він може лише презюмувати, однак такі на даний час відсутні.

Крім того, суди не вправі втручатись в повноваження та діяльність суб'єктів владних повноважень, або ж підміняти їх. Така позиція суду щодо неможливості підміняти собою органи владних повноважень, повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму № 13 від 24.10.2008 року, згідно з якою, суд не може підміняти державний орган, приймаючи замість нього рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень, так само й з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Стороною позивача не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову.

На підставі наведеного, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 152, 153 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_3 ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інтайм Фінанс» про визнання договору іпотеки припиненим відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_4