Тростянецький районний суд
справа № 147/218/19
номер провадження № 2/147/354/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дудіков А.В.,

при секретарі Івасюк А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу №147/218/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2019р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

На обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що з 12.07.2006р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей, а саме: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. Відповідач аліменти нікому іншому не сплачує, стягнень по виконавчих документах не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. У звязку з чим просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання двох дітей: сина ОСОБА_3, який народився 24.10.2009р. та дочки ОСОБА_4, яка народилася 21.03.2013р. у твердій грошовій сумі 2000грн. на кожну дитину, щомісячно, до їх повноліття, починаючи з дня подачі заяви.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також зазначила, що змінює позовні вимоги у звязку з тим, що їй стало відомо про працевлаштування відповідача, та просила стягувати на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, просив долучити до матеріалів справи довідку про працевлаштування.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3, 24.10.2009 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 150198 (а.с.4) та ОСОБА_4, 21.03.2013р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 15198 (а.с.5).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Будянської сільської ради Тростянецького району Вінницької області № 86 від 07.02.2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться на утриманні матері ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно довідки ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОДІЛЛЯ БУД-МАКС» № 0000-000014 від 26.03.2019р. та № 4 від 26.03.2019р. ОСОБА_2 працює в даному товаристві з 07.08.218р., на даний момент займає посаду різноробочий (а.с. 19, 20).

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПКУкраїни суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_2 у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обовязків утримувати дітей, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 81 ЦПК України не доведено.

Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 183 ч.1 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом.

При визначенні розміру аліментів у відповідності до ст. 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач просить про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 всіх доходів щомісячно. Відповідач позовні вимоги визнав, що підтверджується заявою, яка 09.04.2019р. подана до канцелярії суду (а.с. 18).

Відповідно до положень ст. ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідач зобов'язаний нарівні з позивачем утримувати сина ОСОБА_3 та дочку ОСОБА_4 до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя.

Оскільки сторони у судове засідання не зявилися, просили розглядати справу за їх відсутності, відповідач скористався наданим йому правом визнати позов, відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК, і суду не надано документів про стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних осіб на утримані, суд не досліджує зазначені обставини справи.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.

Таким чином суд приходить до висновку, що з урахуванням фактичних обставин справи та виходячи із закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/3 від заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Позивач звернулась до суду з позовною заявою 05.02.2019року, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на викладене необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Також, у позовній заяві позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 600 грн.

За ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивачем до позовної заяви на підтвердження сплати нею гонорару адвокату у розмірі 600 грн. за надання професійної правничої допомоги долучено квитанцію № 50 від 14.02.2019р.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оскільки відповідач повністю визнав позовні вимоги, то з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 600грн.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу стороною повинен бути наданий розрахунок із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру, а також дані щодо фактично понесених і документально підтверджених витрат на правову допомогу.

Оскільки позивачем було на підтвердження оплату понесених нею витрат на правову допомогу в розмірі 600 грн. 00 коп. було надано лише квитанцію, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 2,4, 76, 81, 133,137,141,247, 259, 264, 268, 272, 293 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 15 лютого 2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 ( сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення суми аліментного платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянка України, уродженка села Буди Тростянецького району Вінницької області, місце проживання якої зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_8, місце проживання якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, селище Довжок, вулиця Довжок, будинок 56, квартира2, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя: