Справа № 541/1895/18
Номер провадження 2/541/93/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 січня 2019 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Пащенко Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

у с т а н о в и в:

20 серпня 2018 року представник позивача - ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_1 до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.07.2012 було стягнуто аліменти на корись позивача на утримання дітей- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06.04.2012 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Починаючи з 06.04.2012 відповідач ухиляється від виконання даного рішення, внаслідок чого, виникла заборгованість, що, станом на 01.04.2018, складає 105 090,59 грн. Посилаючись на ст. 196 СК України, представник позивача зазначає, що розмір неустойки (пені), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 33 008,07 грн. та просить стягнути вказану суму.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 11 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі (а.с.27).

У встановлений судом строк, відповідач відзив не подав.

У судове засідання позивач та її представник не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача, було подано до суду заяву, в якій вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав заяву в якій виклав прохання провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.07.2012 було стягнуто аліменти на корись позивача на утримання дітей- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 06.04.2012 і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.8-10

Згідно з довідкою-розрахунком ВДВС Миргородського міськрайонного управління юстиції відповідач ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів, що станом на 01.04.2018, складає 105 090,59 грн. (а.с.11-12).

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожний день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 допустив значну заборгованість по сплаті аліментів на утримання дітей, то у ОСОБА_1, як одержувача аліментів, виникло право на стягнення з відповідача пені, як відповідальності за прострочення сплати аліментів.

Позивачем надано розрахунок пені, що виникла з вини відповідача у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до розрахунку позивача, розмір пені розраховувався з квітня 2012 року по березень 2018 року, та складає 33 008,07 грн. (а.с.15).

Як вбачається з позовної заяви, розрахунок було проведено у відповідності із правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 25.04.2018.

Згідно з приписами ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні відповідної норми сімейного права, суд має врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права викладені в постановах Верховного Суду.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 справа № 572/1762/15-ц ( реєстраційний 75296544) містить правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, що пеня за прострочення сплати аліментів згідно з положеннями ст. 196 СК України, має розраховуватися виходячи з таких вимог закону.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

Zp=(A1Х1%ХQ1)+(A2Х1%ХQ2)+……….(AnХ1%ХQn), де:

Zp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Доказів на підтвердження відсутності заборгованості по сплаті аліментів, а також заперечень щодо здійсненого позивачем розрахунку відповідач суду не надав.

При цьому, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на якій вона посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, та визнаються відповідачем в повному обсязі, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 704,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 137, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП - НОМЕР_2, (адреса: АДРЕСА_2) 33 008,07 грн. (тридцять три тисячі вісім гривень сім копійок) (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП - НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1) судовий збір на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський