Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Виниченко Л.М.
при секретарях Мовлянова М.В., Кравченко А.С., Худякова Н.А.,
за участі заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 755/16993/18 за заявою ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою у якій просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Пирятин Полтавської області. З моменту народження постійно проживала в АДРЕСА_1 .
Вступивши до Полтавського педагогічного інституту в 1984 році мала тимчасову прописку в гуртожитку. По закінченню ВУЗу у 1988-1989 роках працювала у м. Донецьку, де була прописана.
Після укладення шлюбу 29 липня 1989 року переїхала жити за місцем служби чоловіка в м. Чугуїв Харківської області.
З жовтня 1989 року по жовтень 1993 року працювала вчителем в Чугуївській середній школі №1 Харківської області.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у них з чоловіком народилась донька ОСОБА_3 , місце народження якої Харківська область м. Чугуїв.
З серпня 1989 року по червень 1992 року вона разом з чоловіком та дочкою були прописані за адресою: АДРЕСА_2 в гуртожитку на території військової частини де служив чоловік.
З червня 1992 року вона разом з чоловіком і донькою отримали квартиру де були прописані до 1993 року за адресою: АДРЕСА_3 .
У січні 1992 року в її паспорті громадянина СРСР поставлено штамп про громадянство України.
В 1993 році переїхали в Республіку Молдову та в 1999 році повернулись до України, де проживали в АДРЕСА_4 .
11 жовтня 2001 року вона отримала паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС в Запорізькій області.
В грудні 2017 року звернулась до Центру надання адміністративних послуг в м. Києві для отримання біометричного закордонного паспорту, однак їй було відмовлено у видачі.
З відповіді Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 05 квітня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 потрібно звернутися до суду для встановлення факту проживання в Україні, в зв`язку з відсутністю в архівних реєстраційних обліках відомостей про прописку станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.11.2018 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання.
Представником заінтересованої особи Головного управління ДМС України в м. Києві до суду 04.12.2018 року подано письмові пояснення з проханням залишити заяву без розгляду з посиланням на те, що підстави для звернення до суду у заявника відсутні, оскільки у наданих ОСОБА_1 документах наявна копія паспорту заявника громадянина України виданого 11.10.2001 року, у якому вклеювалася фотокартка по досягненню ОСОБА_1 45-річного віку, що є документом на підтвердження громадянства України, тому встановлення такого факту в судовому порядку не потребується (а.с. 28).
Ухвалою суду від 14.03.2019 року у задоволенні заяви представника заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві Яцинік Ю.В. про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.
В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги та викладені у заяві обставини.
Представник заінтересованої особи Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа була повідомлена належним чином, про почини неявки представника суд не повідомлено.
Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище ОСОБА_4 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Пирятині, Полтавської області (а.с. 6, 14).
Між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 29 липня 1989 року зареєстровано шлюб, ОСОБА_4 змінює призвіще на ОСОБА_1 (а.с. 7).
У трудовій книжці у ОСОБА_1 наявний запис про прийняття на роботу до Чугуєвської середньої школи, згідно з наказом № 975к від 02 жовтня 1989 року на посаду вчителя історії та вихователя, де заявник працювала до 01.10.1993 року (а.с.11-12).
Відповідно до свідоцтва про народження, у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 в м. Чугуєві, Харьківської області. (а.с.8)
10.11.1999 року була видана довідка ОСОБА_1 про присвоєння ідентифікаційного номера з датою занесення до Державного реєстру фізичних осіб 26 жовтня 1999 (а.с.16).
11 жовтня 2001 року ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ УМВС в Запорізькій області (а.с.13).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили обставини постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.
За ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.
Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.
Указом Президента України № 215 від 27 березня 2001 року, в редакції Указу Президента України № 588/2006 від 27 червня 2006 року, затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок).
Згідно пункту 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної службиУкраїни про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Пунктом 25 Порядку визначено, що для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону,) подає документи, передбачені підпунктами «а» - «в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.
Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
За нормою ст. 9 Закону України «Про правонаступництво України» всі громадяни Союзу РСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, є громадянами України.
Управлінням державної міграційної служби України в Запорізькій області листом від 05.04.2018 року за № 2301/01-1320 ОСОБА_1 було відмовлено в оформленні паспорта громадянина України для виїзду за кордон за результатами проведеної перевірки ідентифікації особи з посиланням на те, що відповідно наданої Дніпровським РВ УДМС України інформації перевірити та підтвердити факт належності до громадянства України за нормою закону не виявляється можливим через відсутність в архівних реєстраційних обліках відомостей про приписку ОСОБА_1 , яка б підтверджувала факт її постійного проживання на території України в період за станом на 24 серпня 1991 року або факт проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, у зв`язку з чим для встановлення відповідного юридичного факту проживання в Україні у вказаний період ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до суду (а.с. 17-19).
Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, приймаючи до уваги пояснення свідків, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення юридичного факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року, оскільки даний факт є доведеним наявними в матеріалах справи доказами.
З огляду на вищевикладене, заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 3 Закону України «Про громадянство України», ст. 9 Закону України «Про правонаступництво України», п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, ст. ст. 4, 78-81, 258, 259, 263-265, 293, 315-319, 352 - 355 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Заявник - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Заінтересована особа - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві, місце знаходження: 02094, місто Київ, вул. М.Лєбєдєва, 14-а.

Повне судове рішення складено 19 березня 2019 року.

Суддя Л.М.Виниченко