У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

10 квітня 2019 року суддя Маньківського районного суду, Черкаської області І.Д.Калієвський, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_2, представника позивача - адвоката Забальського Юрія Петровича до ОСОБА_4, та третіх осіб: приватного нотаріуса Маньківського районного нотаріального округу Завірюхи Оксани Василівни та Маньківської Державної нотаріальної контори Головного територіального Управління юстиції у Черкаській області міністерства юстиції України про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання заповіту недійсним.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ОСОБА_2, є рідною дочкою від першого шлюбу ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції у Черкаській області, 26 лютого 2016 року, складено відповідний актовий запис № 27 та видано Свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_1. Інших рідних дітей у ОСОБА_7, не було.

Після смерті ОСОБА_7, відкрилася спадщина і позивачка, як спадкоємиця першої черги, 19 серпня 2016 року, звернулась до Маньківської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Черкаській області із заявою про прийняття спадщини.

Там вона дізналась, що 20 квітня 2016 року за № 132 була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. З заявою про прийняття спадщини на все майно звернулась дружина померлого - ОСОБА_4.

Заповіт на її ім'я був посвідчений 6 лютого 2016 року приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою Оксаною Василівною на нотаріальному бланку НАР 749768 і зареєстровано в реєстрі за №95 і сторона позивача вважає його недійсним з наступних підстав.

Таким чином, перебіг строку позовної давності, у відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалась, або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивачка по справі була єдиною рідною дитиною спадкодавця ОСОБА_7 Протягом життя, у останнього зберігались добрі батьківські стосунки з позивачкою. Він весь час її матеріально підтримував.

Наприкінці літа, початку осені 2008 року, спадкодавець придбав квартиру АДРЕСА_1.

З моменту покупки і до останнього спілкування, спадкодавець запевняв позивачку, що дана квартира буде належати їй.

В проміжках між навчанням, позивачка проживала разом з батьком за вищевказаною адресою і була там зареєстрована з 11.03.2009 року по 09.09.2009 року.

8 грудня 2015 року, на прийомі у сімейного лікаря Маньківської ЦРЛ, у ОСОБА_7, було діагностовано тяжке онкологічне захворювання черевної порожнини.

Встановлено діагноз: Неходжкінська дифузна В-великоклітинна лімфома стадія 4Б.

З 02.02.2016 року по 05.02.2016 року, спадкодавець знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі «Черкаський обласний онкологічний диспансер» Черкаської обласної ради. Він отримав курс полі хіміотерапії (вікрістин 1 мг., преднізолон 30 мг/добу - 5 діб) та симптоматичне лікування. Хворий страждав постійними болями та потребував знеболювальної терапії.

05.02.2016 року, спадкодавця було виписано з КЗ «ЧООД» ЧОР, як безнадійно хворого під нагляд лікаря онколога.

Цілком, очевидно, що 06.02.2016 року, під час засвідчення заповіту, батько позивачки знаходився під впливом тяжкої хвороби, від якої він і помер 24.02.2016 року, а тому не міг належним чином керувати своїми діями та віддавати в них звіт.

Даними обставинами, з корисливих мотивів, маючи на меті заволодіти всім спадковим майном скористалась дружина спадкодавця, відповідач по справі ОСОБА_4, яка використала хворобливий стан ОСОБА_7, і у змові з приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., використовуючи безпорадний стан хворого «засвідчили» ніби то від його імені заповіт, з метою позбавити спадку єдину доньку спадкодавця, позивача по справі ОСОБА_2 При детальному вивченні самого тексту заповіту, вбачаються ознаки його незаконності та фальсифікації.

Так, згідно ст. 41 Закону України «Про нотаріат», нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чип приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, або коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть вчинятися поза вказаними приміщеннями.

Згідно п. 1.3., ст. 1 Глави 3 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, у заповіті зазначаються час та місце складання заповіту, дата та місце народження заповідача.

Відповідно ч. ч. 2, 3 Глави 1, Порядку, Нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. Якщо нотаріальна дія вчинюється поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, у посвідчувальному написі та в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначається місце вчинення нотаріальної дії (удома, у лікарні, за місцезнаходженням юридичної особи тощо) із зазначенням адреси, а також причин, з яких нотаріальна дія була вчинена поза вказаними приміщеннями.

Запис про вчинення нотаріальної дії поза приміщенням державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву, приміщенням, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса, заноситься до Журналу (книги) обліку викликів нотаріуса за межі державної нотаріальної контори, державного нотаріального архіву чи робочого місця (контори) приватного нотаріуса згідно з додатком 14 до Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22 грудня 2010 року №3253/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 23 грудня 2010 року за №1318/18613 (із змінами).

В тексті заповіту ОСОБА_7, посвідченому приватним нотаріусом Маньківського районного нотаріального округу Завірюхою О.В., вчиненому на нотаріальному бланку НАР 749768 від 06.02.2016 року, місце складання заповіту вказано: «Селище Маньківка Маньківський район Черкаська область, Україна», без зазначення конкретного місця де був складений заповіт, що суперечить вимогам Закону.

Згідно п. 1.7. ч. 1, Глави 3 Порядку нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно, або за допомогою загальноприйнятних технічних засобів.

При зовнішньому огляді фотокопії Заповіту ОСОБА_7, засвідченого приватним нотаріусом Завірюхою О.В., на нотаріальному бланку ПАР 749768, вбачається, що текст заповіту виготовлений шляхом комп'ютерного друку.

Текст заповіту має наступний зміст: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право, в тому числі квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 2,1222 га., кадастровий НОМЕР_2, розташована на території Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області, заповідаю ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2».

Таке викладення тексту заповіту, викликає у сторони позивача, обґрунтований сумнів, у тім, що цей текст було продиктовано самим заповідачем, а не іншою особою, або навіть складений самою приватним нотаріусом Завірюхою О.В., що з огляду на вимоги чинного законодавства, що регулює порядок засвідчення заповітів, остання категорично не мала права робити.

Крім того, в тексті заповіту не зазначено населений пункт, в якому розташована «квартира АДРЕСА_1», проте ідеально точно вказано розмір земельної ділянки, та кадастровий номер, який зазвичай складно піддається запам'ятовуванню.

Більш того, заповідач ОСОБА_7, за життя не був фаховим юристом та не володів юридичною термінологією, і йому не притаманні були вирази, на кшталт: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право...», також, заповідач навряд чи міг назвати по пам'яті точний розмір та кадастровий номер земельної ділянки. При цьому, він чомусь, зовсім не зазначив у заповіті автомобілі, а також інші земельні ділянки що йому належали і на які він мав право. З невідомих причин, а швидше за все з відомих, акцент у заповіті було зроблено саме на те майно, що найбільше цікавило спадкоємицю - відповідачку по справі. Саме з огляду на це, нотаріусом було зроблено виділення курсивом у тексті заповіту.

Дану обставину підтверджує Лист Маньківської державної нотаріальної контори від 23.03.2017 року №626/01-16, згідно якого, 18.102016, ОСОБА_4, були видані Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на два автомобілі, які в заповіті не згадувались. Можливо особам, що складали та засвідчували заповіт про їх існування не було відомо.

Згідно п. 2.1 ч. 2, Глави 3 Порядку, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало не зрозумілостей чи суперечок, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-193, 196, 199, 257, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, п. 8 ч. 11, 15.5 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження в цивільній справі №701/404/19-ц за позовом ОСОБА_2, представника позивача - адвоката Забальського Юрія Петровича до ОСОБА_4, та третіх осіб: приватного нотаріуса Маньківського районного нотаріального округу Завірюхи Оксани Василівни та Маньківської Державної нотаріальної контори Головного територіального Управління юстиції у Черкаській області міністерства юстиції України про визнання заповіту недійсним.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Проведення підготовчого засідання призначити на 25 квітня 2019 року о 10 годині 00 хвилин в Маньківському районному суді Черкаської області (вул. Соборна, буд. 8, смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області).

Роз'яснити учасникам справи право на підставі ч. 7 ст. 7 ЦПК України, звернутись до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні з метою запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи.

Учасникам справи надіслати копії ухвали про відкриття провадження у справі (в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення) протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідачу та третім особам разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі одночасно надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Встановити строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Зобов'язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити: найменування (ім'я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачу для надання зустрічного позову встановити строк до 25 квітня 2019 року.

Третім особам для надання суду пояснень щодо позову або відзиву та доказів встановити строк до 25 квітня 2019 року, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються тотожні для відзиву правила.

Учасники справи мають право надати відповідь на пояснення третіх осіб, свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

Роз'яснити учасникам справи їх право на поставлення в першій заяві по суті справи, що ними подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов'язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п'ять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім'я (прізвище, ім'я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Якщо поставлене запитання пов'язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім'ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім'ї чи близьких родичів. Особа, яка відмовляється давати показання, зобов'язана повідомити причини відмови. Також учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов'язати учасника справи надати відповідь.

Попередити учасників справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів); зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Роз'яснити учасникам справи, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв'язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім'я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст. ст. 116-119 ЦПК України.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Уразі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://mn.ck.court.gov.ua/sud2312/.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо порушення правил підсудності. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Маньківський районний суд Черкаської області до апеляційного суду Черкаської області у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя І.Д.Калієвський