Житомирський апеляційний суд
Категорія 5 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №295/10705/18 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира, ухвалене 09 жовтня 2018 року суддею Лєдньовим Д.М. у м. Житомирі, повний текст рішення складено 12 жовтня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року представник ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_4, звернувся до суду із позовом, в якому, просив припинити право власності ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1; стягнути на користь Відповідача 68640 грн грошової компенсації за належну йому частку даної квартири; визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право власності в рівних частках на 1/3 її частку, яка належала ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що сторони у справі є співвласниками спірної квартири. ОСОБА_3 у квартирі не проживає, вчиняє сварки, застосовує фізичне насильство, у зв'язку із чим спільне проживання і користування майном сторонами є неможливим. Останній пропозиції позивачів про купівлю належної йому частини у праві власності на нерухоме майно, яка є незначною, відхилив.

Заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 09 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

На її думку, судом при вирішенні спору не враховано, що спірна квартира є однокімнатною, частка відповідача - незначною, відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє фізичне насильство, у зв'язку із чим вона та ОСОБА_2 неодноразово зверталися до правоохоронних органів. Вважає, що припинення права власності на частку у спільному майні шляхом виплати компенсації не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, оскільки останній у спірній квартирі не проживає, шлюб між ними розірваний.

В судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали.

Відповідач ОСОБА_3 надіслав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що іншого житла не має, постійно проживає у спірній квартирі. Вважає, що за запропоновану позивачами суму він не зможе придбати інше житло (а.с. 89).

Заслухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

За змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п. п. 1-3 ч.1 ст.365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі №6-68цс14 від 02 липня 2014 року щодо припинення права особи на частку у спільному майні відповідно до статті 365 ЦК України право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 в розмірі 1/3 частини кожний. Спірна квартира є однокімнатною, загальною площею 27,2кв.м, жилою площею 19,4 кв.м.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 22.02.2017 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до листа №753 від 01.02.2018 за наслідком звернення ОСОБА_1 до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області з приводу неправомірних дій ОСОБА_3 останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Листом від 18.02.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 запропонували ОСОБА_3 придбати у нього належну йому частину у спільному майні за 85000 грн. Зазначену пропозицію відповідач листом від 28.02.2018 залишив без задоволення з огляду на ті обставини, що іншого житла він не має, запропонованої грошової суми не вистачить для придбання іншого житла, а припинення права власності на частку в майні у судовому порядку передбачає завдання шкоди його інтересам як співвласнику.

Відповідно до консультаційного висновку про ймовірну вартість 1/3 частини однокімнатної квартири в гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, виконаного суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, вартість об'єкта оцінки без ПДВ становить 68640 грн.

12.06.2018 на рахунок ТУ ДСА України в Житомирській області ОСОБА_1 перераховано грошову суму в розмірі 69000 (квитанція № ПН 1309).

Доказів наявності у відповідача іншого, належного йому на праві власності житла, позивачі суду не надали.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, виходив із того, що частки сторін у спільному майні є рівними, присудження грошової компенсації на користь відповідача та припинення права власності на його частку за відсутності у нього іншого помешкання, позбавить останнього права власності на житло та завдасть істотної шкоди його інтересам.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про те, що квартира є однокімнатною, жилою площею 19,4 кв.м та посилання ОСОБА_1 на неправомірну поведінку відповідача не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки частки сторін у спільному майні є рівними, іншого, належного відповідачу на праві власності житла, він не має. Відсутність у ОСОБА_3 житла підтверджена Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, суд першої інстанції врахував, що позбавлення відповідача права власності на житло завдасть істотної шкоди його інтересам, що є вирішальною обставиною при вирішенні даного спору.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів, такі доводи були предметом розгляду суду першої інстанції.

Рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 09 жовтня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 25 січня 2019 року.