РІШЕННЯ

іменем України

04 квітня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Іванова О. В.

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з позовними вимогами про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (або у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн.), починаючи з моменту подачі даної позовної заяви до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11.01.2019 позовна заява була залишена без руху.

В установлений судом строк позивач подала уточнені позовні заяви та в остаточній редакції пред'явила до ОСОБА_2 вимогу про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1900 грн 00 к. щомісячно, починаючи з моменту подачі даної позовної заяви до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

На обґрунтування позовної заяви зазначила, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її забезпеченні.

Починаючи з 01.09.2018 їхня дочка навчається на денному відділені Комунального закладу "Харківська гуманітарно-педагогічна академія" Харківської обласної ради", у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої дочки в період її навчання, оскільки відповідач працює та має постійний дохід.

Вважала, що відповідач повинен сплачувати аліменти до закінчення дочкою навчання.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 23.01.2019 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 11.03.2019.

11.03.2019 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з'явилися, судовий розгляд був відкладений.

02.04.2019 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він визнав позов частково, згоден сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 грн щомісячно.

В обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що 16 жовтня 1999 року він уклав шлюб з ОСОБА_1, який розірвано на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 05.12.2017(справа №621/2407/17). Від шлюбу мають двох доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 24.11.2017 (справа №621/2413/17) з нього стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 890 грн щомісячно на кожну дитину, а всього 1 780 грн з подальшою індексацією, починаючи з 26.10.2017 року до досягнення ними повноліття.

На виконання цього рішення він сплачував аліменти добровільно шляхом поштових грошових переводів по 1 000 грн щомісячно на кожну дочку.

Після настання повноліття старшої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, він повністю виплатив всю суму аліментів, що підлягала сплаті. Після цього він почав сплачувати по 1 000 грн на неповнолітню дочку щомісячно.

Він офіційно працевлаштований у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Завод Харківські будматеріали" (м. Харків, провулок З Рудниковський, 6), де отримує мінімальну заробітну плату. Зі своєї заробітної плати він добровільно і самостійно сплачує аліменти на молодшу дочку в сумі 1 000 грн щомісячно. З суми, що залишилася після сплати аліментів, він оплачує комунальні послуги за належну його матері квартиру, у якій він зареєстрований та проживає, зокрема за січень 2019 року він сплатив за послуги з теплопостачання 3 204 грн 18 к. та за електроенергію 461 грн 28 к., за лютий - за послуги з теплопостачання 2 648 грн 19 к. та за електроенергію 264 грн 72 к.

Його матеріальний стан також має бути врахований під час розгляду цієї позовної заяви.

Проте, він не оспорює обов'язок сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 в цілому підтримала позовні вимоги щодо стягнення аліментів з підстав, викладених у позовній заяві в остаточній редакції. Наполягала на визначенні аліментів саме у твердій грошовій сумі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, просив визначити розмір аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі - 890 грн 00 к. Просив врахувати, що розмір його заробітної плати не дозволяє сплачувати більшу суму.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини:

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно свідоцтва про народження Серія І-ВЛ № 154602, студентського квитка, довідки Комунального закладу "Харківська гуманітарно-педагогічна академія" Харківської обласної ради №пп20 від 10.09.2018 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається на 1 курсі Комунального закладу "Харківська гуманітарно-педагогічна академія" Харківської обласної ради на денній формі навчання психолого-педагогічного факультету (а. с. 3, 7, 8).

Даними паспортів Серія ММ № 605038, Серія МН № 129450, Серія МТ № 475757, довідки Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області №02-19/1445 від 27.12.2018 підтверджується, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 4-6, 15).

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 24.11.2017 ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 890 грн 00 к. щомісячно на кожну дитину, а всього 1780 грн з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 26.10.2017 до досягнення ними повноліття (а. с. 38).

З фіскальних чеків вбачається, що 22.12.2018, 26.01.2019, 22.02.2019, 22.03.2019 ОСОБА_2 було перераховано ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі по 1 000 грн 00 к. (а. с. 39).

Відомостями квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг, копії яких надано ОСОБА_2, підтверджуються суми витрат на житлово-комунальні послуги, про які він зазначив у відзиві (а. с. 40-43).

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частиною 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Сторонами визнаються та не підлягають доказуванню ті обставини, що їхня спільна повнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги.

Наявність у ОСОБА_2 постійного доходу вказує на те, що він може надавати матеріальну допомогу, а тому зобов'язаний утримувати повнолітню дочку до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення нею 23 років.

Оскільки і позивач вимагала визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, і відповідач, частково визнаючи позов, також просив визначити аліменти у твердій грошовій сумі, відповідно до положень ст. 200 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, які мають стягуватися на повнолітню дитину, належить визначити у твердій грошовій сумі.

Водночас, відповідно до вимог статей 200, 182 Сімейного кодексу України, під час визначення розміру аліментів, що підлягають стягуванню з відповідача, судом враховано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 о. В. мають ще неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на яку з відповідача стягуються аліменти в розмірі 890 грн 00 к. щомісячно до досягнення нею повноліття, а також враховано розмір доходів, які отримує відповідач.

За таких обставин, з урахуванням часткового визнання відповідачем позову, повідомлених сторонами відомостей, підтверджених зазначеними вище письмовими доказами, про обставини, які мають враховуватися судом при визначенні розміру аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про часткове задоволення позову та стягування з відповідача на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 890 грн 00 к. щомісячно до закінчення дочкою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого в ТОВ "Завод Харківські будматеріали", на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі в розмірі 890 (вісімсот дев'яносто) грн 00 к. щомісячно, починаючи з 21.12.2018 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., які перерахувати на рахунок отримувача 6001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання зареєстроване за адресою: 63401, АДРЕСА_1, фактичне місце проживання: 63401, Харківська область, м. Зміїв, Донецьке шосеАДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання, зареєстроване за адресою: 63401, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Повне рішення складене 05.04.2019.

Головуючий: В. В. Овдієнко