Справа № 2/325/33/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2019 року смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Васильцової Г.А.,
секретарі Краснової Ю.С.,
за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом,
Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визначити ОСОБА_2 додатковий строк у три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті ОСОБА_4, померлої 24 листопада 2016 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 листопада 2016 року померла дочка позивачки ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок № 14 по вул.. Гагаріна в с. Новопокровка Приазовського району Запорізької області. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями за законом є позивачка та дочка померлої ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_4 у встановлений законодавством шестимісячний строк позивачка з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, вважала що фактично вступила в управління спадковим майном. У жовтні 2017 року вирішивши зареєструвати право власності на будинок, дізналася що необхідно спочатку прийняти спадщину. У жовтні 2017 року позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак в оформленні спадщини було відмовлено, у звязку з пропуском встановленого законодавством строку її прийняття. Позивачка вважає, що нею пропущений строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, а тому просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду під час відкриття провадження від 06 грудня 2018 року, та ухвалою суду від 26 грудня 2018 року, судом були витребувані: у ОСОБА_2 докази на підтвердження родинних відносин з померлою, та з Приазовської районної державної нотаріальної контори (смт. Приазовське, вул.. Пушкіна, 5) інформаційну довідку із Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, заведеної справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 24 листопада 2016 року в с. Новоівановка Приазовського району Запорізької області.
Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що ОСОБА_5, яка є особою похилого віку, за станом здоровя не змогла своєчасно звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дочки ОСОБА_4. За таких обставин, просить задовольнити позовні вимоги. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Позивачка у судове засідання не зявилась, належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідачка повторно у судове засідання не з?явилася, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином була повідомленою про дату, час та місце розгляду справи; не повідомила суд про причину своєї неявки; відзиву на позовну заяву не надала.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
Суд, заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цих Кодексом випадках.
Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду.
Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме: згідно копії свідоцтва про смерть /а.с. 6/ 24 листопада 2016 року померла ОСОБА_4, матірю якої є ОСОБА_2 позивачка по справі.
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне майно.
Згідно довідки № 313 від 12.12.2016 року, виданої Добрівською сільською радою /а.с. 10/ , звісними спадкоємцями після смерті ОСОБА_4, померлої 24 листопада 2016 року, є донька ОСОБА_3, яка мешкала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем за адресою: с. Новопокровка, вул.. Гагаріна, 14.
Відповідно до спадкової справи № 191/2016 від 24.11.2016 року до майна померлого ОСОБА_4, ОСОБА_3 донька померлої своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інші звісні спадкоємці відсутні.
Письмовим розясненням, виданим нотаріусом Приазовської державної нотаріальної контори 06.10.2017 року /а.с. 11/ ОСОБА_2 позивачці по справі, було розяснено, що заяву про прийняття спадщини після померлої 24 листопада 2016 року ОСОБА_4 вона не подала у встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини; на час відкриття спадщини з померлою постійно не проживала та не була зареєстрована з померлою за однією адресою, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, вважається такою, що не прийняла спадщину.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 ЦК України).
Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Як вбачається зі спадкової справи після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася саме донька померлої ОСОБА_3 відповідачка по справі, що свідчить про наявність спадкоємців, які прийняли спадщину.
Письмову згоду ОСОБА_3 відповідача по справі щодо подання ОСОБА_2, яка пропустила строк, заяви про прийняття спадщини, в спадковій справі відсутня, та позивачкою суду не надана.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України; вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Обов'язок доведення поважності причин пропуску, встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини покладено на заявника, оскільки відповідно до положень статей 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Однак, в порушення зазначених норм чинного законодавства, позивачкою не надано до суду жодного доказу на підтвердження поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини.
Посилання позивачки на те, що вона вважала себе такою, що прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, суд не приймає до уваги, оскільки зазначений факт спростовується зібраними у справі доказами, згідно яких з померлою на день відкриття спадщини проживала відповідачка, а не позивачка.
Крім того, посилання представника позивача на похилий вік та здоровя позивачки, юридична необізнаність заявника щодо строку та порядку прийняття спадщини, як причини, також в розумінні статті 1272 Цивільного кодексу України, судом не можуть бути визнані поважними.
Таким чином, суд вважає відсутніми підстави для надання позивачці додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4., померлої 24 листопада 2016 року.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 191, 263-265, 280, 281 ЦПК України, ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд
В задоволенні позову представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя:

Дата складення повного тексту рішення суду 21.01.2019 року.