Справа № 754/5129/19
У Х В А Л А

іменем України

05 квітня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б. розглянувши заяву адвоката Гайдаш Олександра Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява адвоката Гайдаш О.В. в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, посилаючись на те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір позики на суму 160 700 дол. США. Зважаючи на невиконання ОСОБА_3 умов договору, ОСОБА_2 має намір пред'явити позов про стягнення боргу. Виконання рішення суду про стягнення 160 700 дол. США можливо лише через звернення стягнення на майно боржника, при цьому відомості належності ОСОБА_3 будь-якого нерухомого майна або земельної ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні. При цьому, дружині відповідача ОСОБА_3 належить на праві власності об'єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки, кадастрові номера НОМЕР_1 та НОМЕР_2. Зважаючи на те, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, просить накласти на нього арешт та заборонити будь-які дії щодо розпорядження вказаним майном.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. У відповідності до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості забезпечення позову з урахуванням співмірності із заявленими вимогами, відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, збалансованості інтересів сторін.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

В поданій заяві відсутні обґрунтування необхідності забезпечення позову, а саме обставин імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, доказів, які б свідчили, що дії майбутнього відповідача направленні на перешкоджання виконання рішення суду.

При цьому, подана заява не містить відомостей про вартість майна на яке він просить накласти арешт, що унеможливлює встановлення співмірності між вимогами майбутнього позову та заходами його забезпечення.

Зокрема, суду не надано доказів на підтвердження перебування ОСОБА_3 (відповідача) та ОСОБА_4, яка не є учасником майбутнього спору, в зареєстрованому шлюбі, та доказів того, що майно, вказане в заяві, є спільним сумісним майном вказаних осіб, та що воно набуте в шлюбі.

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказане в заяві майно належить на праві приватної власності ОСОБА_4, яка не є стороною договору позики та відповідачем за позовом ОСОБА_2, що свідчить про те, що накладення арешту на належне їй майно безпідставно порушить її права на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Зокрема, суд вважає необґрунтованими посилання адвоката Гайдаш О.В. на те, що суд самостійно може перевірити факт перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі.

У відповідності до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вказане, суд не має повноважень по збиранню доказів з власної ініціативи, оскільки вказане призведе до порушення основних засад цивільного судочинства, а саме принципу змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності та верховенства права.

При цьому, заявник не позбавлений можливості звернення до суду з відповідною заявою про ст.ст. 116 - 119 ЦПК України.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви адвоката Гайдаш Олександра Володимировича, поданої в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 05.04.2019 р.

Суддя О.Б. Саламон