Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/336/19

08 травня 2019 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.

секретаря - Шпитко М.І.,

за участю представника позивача, адвоката - Капака В.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про повернення боргу.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь 11000 доларів США 00 центів, 1400 євро 00 центів, 33000 гривень 00 копійок заборгованості за договором позики (розписки) від 28.07.2015 року, а також судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 28.07.2015 року ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 кошти в сумі 11000 доларів США, 33000 грн., 1400 ОСОБА_3 та зобов`язався повернути отриманні кошти на першу вимогу позивача.

Даний факт підтверджується розпискою від 28.07.2015 року, написаною особисто ОСОБА_2 оригінал вказаної розписки долучений до матеріалів справи.

04.12.2018 року позивач направив відповідачу письмову вимогу про повернення боргу (а.с.5,6). Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_2 отримав вказану вимогу ОСОБА_1 06.12.2018 року, що підтверджується копією даного поштового повідомлення (а.с.7).

Однак вимогу позивача ОСОБА_1 , відповідач проігнорував.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Тобто, з вищезазначеної розписки вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існував письмовий договір позики, згідно якого позивач передав, а відповідач отримав певні суми коштів з обумовленим між ними строком повернення по першій же вимозі.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно із ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умови договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ч.2 ст.1049 ЦК України, якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Отже, у позивача ОСОБА_1 є право, передбачене ст.1049 ЦК України пред`явити до ОСОБА_2 вимогу про повернення протягом тридцяти днів з дня отримання вимоги позики за розпискою від 28.07.2015 року, а саме грошових коштів у сумі 11000 доларів США 00 центів, 1400 євро 00 центів та 33000 грн. 00 коп.

Позивач скористався своїм правом та направив відповідачу у письмовій формі вимогу про повернення позики, рекомендованною кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення, яку відповідач отримав 06.12.2018 року.

Дану вимогу ОСОБА_1 направив ОСОБА_2 з метою добровільного повернення суми позики. Однак, відповідач не скористався цією можливістю, суму позики в добровільному порядку не повернув.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно зясовано що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо повернення боргу позивачу.

Відповідачем ОСОБА_4 ОСОБА_2 не спростовано отримання коштів у позивача згідно розписки, оригінал якої долучений до матеріалів справи.

Тому суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1

Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно наданих стороною позивача розрахунку суми судових витрат та квитанції №03/2019 від 08.05.2019 року, витрати на правничу допомогу склали 3050 грн.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , з відповідача в користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3050 грн. 00 коп. згідно квитанції №03/2019 від 08.05.2019 року.

Крім того, з відповідача в користь позивача слід стягнути також 3722 грн. 70 коп. сплаченого судового збору, а всього судових витрат - 6772 грн. 70 коп.

На підставі наведеного, ст.ст.202, 205, 207, 509, 526, 610, 625, 626, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України та керуючись ст.141, ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , п.і.78405 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , п.і.78405 11000 (одинадцять тисяч) доларів США 00 центів, 1400 (одна тисяча чотириста) євро 00 центів, 33000 (тридцять три тисячі) гривень 00 копійок заборгованості за договором позики (розписки) від 28.07.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , п.і.78405 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , п.і.78405 3722 грн. 70 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , п.і.78405 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , п.і.78405 3050 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 16.05.2019 року.