Справа № 694/1825/18
Провадження № 2/690/73/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2019 м.Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Здоровила В.А.
з участю секретаря Мельник А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Договір про надання банківських послуг є договором приєднання згідно ст.634 ЦК України, який складають: Заява відповідача разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», викладеними на банківському сайті: www.ргіvatbank.ua.
Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином (через офіційний веб-сайт Судової влади України), а тому суд вважає, що відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, при цьому виносить заочне рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву до суду не подав, жодних заяв чи клопотань не надіслав.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Ухвалою суду від 05.04.2019 вирішено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_1
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов АТ КБ «Приватбанк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до копії Анкети-заяви (а.с. 6) відповідач ОСОБА_1 та АТ КБ «Приват Банк» уклали кредитний договір №б/н від 19.11.2012.
Крім Анкети-заяви, на підтвердження своїх позовних вимог, представник позивача надав наступні докази: Розрахунок заборгованості станом на 01.04.2015 (а.с.5) та станом на 29.11.2018 (а.с. 6), витяг з тарифів обслуговування кредитних карт (а.с. 8) та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 9-23).
У вказаній Анкеті-заяві зазначено, що підписант згодний з тим, що дана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між клієнтом і банком договір про надання банківських послуг. Також, клієнт ознайомився і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
При цьому, Анкета-заява, копія якої додана позивачем до позовної заяви, не містить посилань на умови користування кредитом та його погашення, порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитом, порядок нарахування та сплати штрафу і пені за невиконання умов Договору.
До позовної заяви не додані документи, які б підтверджували, що на момент підписання Анкети-заяви 19.11.2012 відповідач був ознайомлений саме з тими Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку, витяг з яких долучено до позовної заяви.
В загальних положеннях витягу із Умов та Правил надання банківських послуг, вказано, що АТ КБ «ПриватБанк» діє на підставі ліцензії Національного банку України № 22 від 29.07.2009 (а.с. 8).
Як вбачається із доданої до позовної заяви копії банківської ліцензії (а.с.27) на час укладення кредитного договору, Банк діяв на підставі ліцензії № 22 від 05.10.2011, що свідчить про те, що додані до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, на момент укладення договору вже не діяли.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями ч.1 ст.634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до п. 2.1.1.1., п. 2.1.1. Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, які долучені позивачем до позовної заяви, вказані умови використання кредитних карт АТ КБ Приватбанку, Пам'ятка клієнта/Довідка про умови кредитування, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт (Тарифи), а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку.
Умови регулюють відносини між банком і клієнтом по випуску і обслуговуванню карт.
Банк випускає клієнту картку на основі заяви, належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення щодо можливості випуску клієнту картки.
Клієнт зобов'язується виконувати правила випуску, обслуговування і використання карт банку і за наявності додаткових карт забезпечити виконання правил утримувачами додаткових карт.
Згідно п. 2.1.1.2.1 цього ж Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата отримання картки, вказана у заяві.
Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Положеннями ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, визначено, що Умови та Правила надання банківських послуг, Пам'ятка Клієнта, Тарифи, а також заява про приєднання до Умов та Правил становить укладений Договір про надання банківських послуг.
В той же час, позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та, відповідно, отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта і Тарифів, що б в сукупності із Анкетою-заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг.
Верховний Суд України у справі № 6-16 цс15 від 11.03.2015 висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Виходячи з правового аналізу вказаних норм умови надання споживчого кредиту фізичним особам не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника.
Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Необхідність доказування ознайомлення відповідача з Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» і Умовами та правилами надання банківських послуг в Приватбанку підтверджується і правовим висновком Верховного Суду України,зробленим у справі № 6-2320цс16 від 22.03.2017, в якій було скасовано рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у звязку з тим, що «суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобовязання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобовязання з повернення кредиту».
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
За змістом статей 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Письмові докази подаються в оригіналах або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку встановленому чинним законодавством.
Таким чином, враховуючи, що за умовами Анкети-заяви позичальника, вказана Анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, то суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що під час підписання заяви позичальника відповідач був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг.
До позовної заяви не додана Памятка клієнта, лише в сукупності з якою Анкета-заява, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи становлять банківський договір.
Суд звертає увагу на те, що в Анкеті-заяві наявне посилання на узгоджений розмір кредитного ліміту в 500 гривень, проте, позивач у позовній заяві посилається на те, що розмір кредиту становить 2 800 гривень, що жодним доказом не підтверджено.
Крім того, якщо враховувати положення Умов та правил надання банківський послуг, на які посилається позивач, датою укладення договору є дата отримання картки, вказана у заяві (п.2.1.1.2.1). Проте, до позовної заяви не додано жодного документу, який би свідчив про фактичне отримання відповідачем банківської картки, тобто, не додано документи, що підтверджують дату укладення договору. Також суду не надано доказів, що підтверджують строк дії Картки, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку.
Відповідно до ст. 1048, 1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, а отже банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.
Позивач не надав жодних документальних підтверджень того, що Розрахунки заборгованості за договором б/н від 19.11.2012 (далі - Розрахунки), які долучені до позовної заяви, дійсно стосуються кредиту, яким користувався відповідач, так як ні в Анкеті-заяві, ні в Розрахунках, ні в інших документах, які долучені до позовної заяви, немає посилань на відомості, за допомогою яких можливо ідентифікувати боржника, зокрема посилань на номер карткового рахунку боржника.
Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
На підставі ст. 207, 626, 638, 638, 639, 1048, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 95, 258, 259, 263 - 265, 279, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий В.А. Здоровило