Справа № 301/614/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2019 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

В особі головуючого судді Марковича І.І.

при секретарі Чийпеш А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Малораковецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 18.03.2019 року з даним позовом посилаючись на те, що 03 березня 2011 року помер батько позивача ОСОБА_2.

Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на все його майно, а саме на земельну частку (пай), яка належала батькові на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЗК №0107703, зареєстрований 26 січня 1998 року за №299.

До смерті батько заповіту щодо розпорядження своїм майном не залишав.

Після цього позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_3 для оформлення спадщини. Однак, було встановлено, що не підтверджується родинний зв'язок між позивачем та його батьком ОСОБА_2 їжі Ладиславовичем, у зв'язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах. Так, згідно свідоцтва про народження батька свідоцтві про смерть він вказаний як ОСОБА_2 їжі Ладиславович, у сертифікаті на право на земельну частку (пай) - ОСОБА_4, у свідоцтві про укладення шлюбу та свідоцтві про народження позивача (у графі «батько») - як ОСОБА_5. Такі розбіжності у «імені» та «по батькові» батька заявника виникли в результаті вільного перекладу за часів СРСР відповідними особами Малораковецької сільської ради. Вказаний факт підтверджується довідкою , виданою виконкомом Малораковецької сільської ради від 05.02.2019 №55.

На момент смерті ОСОБА_2, за адресою с. Малий Раковець, вул. Перемоги, 45 проживав позивач.

Згідно записів погосподарських книг вищезазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) на день смерті належав батькові позивача, а після його смерті позивачу, як особі, яка фактично прийняла спадщину.

17 березня 2008 року померла тітка позивача ОСОБА_6, про що 18 березня 2008 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 09 та видано свідоцтво про смерть, серія І-ФМ №058683 від 18 березня 2011 року.

До смерті ОСОБА_6 залишила заповіт, щодо розпорядження своїм майном, відповідно до якого право на земельну частку (пай), що належало покійній на підставі сертифікату серії ЗК №0107903, Вона заповіла позивачу, ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на все її майно, а саме на земельну частку (пай), яка належала покійній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЗК №0107903, зареєстрований 26 січня 1998 року за №408.

07 серпня 2012 року померла ОСОБА_7, про що 07.08.2012 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 17 та видано свідоцтво про смерть, серія І-ФМ №262003.

До смерті ОСОБА_8 залишила заповіт, щодо розпорядження своїм майном, відповідно до якого право на земельну частку (пай), що належало покійній на підставі сертифікату серії ЗК №0107698, Вона заповіла ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на все її майно, а саме на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_7 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЗК №0107698, зареєстрованому 26 січня 1998 року за №294.

Позивач ОСОБА_1 не має можливості як спадкоємець за законом оформити у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину земельні частки (паї) , а тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України та поданих заяв.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

03 березня 2011 року помер батько позивача ОСОБА_2, про що 04 березня 2011 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 7 та видано свідоцтво про смерть, серія І-ФМ №112444 від 04 березня 2011 року.

Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на все його майно, а саме на земельну частку (пай), яка належала батькові на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЗК №0107703, зареєстрований 26 січня 1998 року за №299.

До смерті батько заповіту щодо розпорядження своїм майном не залишав

Після цього позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_3 для оформлення спадщини. Однак, було встановлено, що не підтверджується родинний зв'язок між позивачем та його батьком ОСОБА_2 їжі Ладиславовичем, у зв'язку з розбіжностями у правовстановлюючих документах. Так, згідно свідоцтва про народження батька свідоцтві про смерть він вказаний як ОСОБА_2 їжі Ладиславович, у сертифікаті на право на земельну частку (пай) - ОСОБА_4, у свідоцтві про укладення шлюбу та свідоцтві про народження позивача (у графі «батько») - як ОСОБА_5. Такі розбіжності у «імені» та «по батькові» батька заявника виникли в результаті вільного перекладу за часів СРСР відповідними особами Малораковецької сільської ради. Вказаний факт підтверджується довідкою , виданою виконкомом Малораковецької сільської ради від 05.02.2019 №55.

У відповідності до п.7 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» N 5 від 31 березня 1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

На момент смерті ОСОБА_2, за адресою с. Малий Раковець, вул. Перемоги, 45 проживав позивач.

Згідно записів погосподарських книг вищезазначений сертифікат на право на земельну частку (пай) на день смерті належав батькові позивача, а після його смерті позивачу, як особі, яка фактично прийняла спадщину.

17 березня 2008 року померла тітка позивача ОСОБА_6, про що 18 березня 2008 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 09 та видано свідоцтво про смерть, серія І-ФМ №058683 від 18 березня 2011 року.

До смерті ОСОБА_6 залишила заповіт, щодо розпорядження своїм майном, відповідно до якого право на земельну частку (пай), що належало покійній на підставі сертифікату серії ЗК №0107903, Вона заповіла позивачу, ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на все її майно, а саме на земельну частку (пай), яка належала покійній на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЗК №0107903, зареєстрований 26 січня 1998 року за №408.

07 серпня 2012 року померла ОСОБА_7, про що 07.08.2012 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 17 та видано свідоцтво про смерть, серія І-ФМ №262003.

До смерті ОСОБА_8 залишила заповіт, щодо розпорядження своїм майном, відповідно до якого право на земельну частку (пай), що належало покійній на підставі сертифікату серії ЗК №0107698, Вона заповіла ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина на все її майно, а саме на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_7 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЗК №0107698, зареєстрованому 26 січня 1998 року за №294.

Позивач ОСОБА_1 не має можливості як спадкоємець за законом оформити у встановленому законом порядку своє право власності на спадкове майно та отримати свідоцтво про право на спадщину земельні частки (паї) , а тому вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно статті 1268 спадкоємець, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, є «визнання права».

Керуючись ст. ст. 4,12,19,83, 175,177,184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 16, 392, 1268, 1270 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЗК №0107703, зареєстрованого 26 січня 1998 року за №299.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_6 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЗК №0107903, зареєстрованого 26 січня 1998 року за №408.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_7 сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЗК №0107698, зареєстрованого 26 січня 1998 року за №294

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів » № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя : І. І. Маркович