Ухвала

11 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 646/784/18

провадження № 61-7214ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 23 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

ВСТАНОВИВ:

05 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 23 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року.

На підставі касаційної скарги не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Оскаржена постанова прийнята Харківським апеляційним судом

20 листопада 2018 року, повний текст постанови складено судом

23 листопада 2018 року. Касаційна скарга здана до поштового відділення

05 квітня 2019 року, тобто з пропущенням, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України, строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що повний текст постанови апеляційного суду отримано лише 05 березня 2019 року. На підтвердження вказаного заявником надано лист Харківського апеляційного суду від 13 березня 2019 року.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови апеляційного суду 05 березня 2019 року, останнім днем оскарження даної постанови є 04 квітня 2019 року. Однак ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду 05 квітня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого частиною другою статті 390 ЦПК України.

Таким чином, заявнику слід надіслати на адресу суду належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 9 ЦПК України цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов'язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п'ята статті 10 Конституції України).

Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, касаційна скарга повинна бути викладена мовою судочинства.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючи на те, що заявник не зобов'язаний сплачувати судовий збір за подання апеляційної і касаційної скарги у справах по скаргах на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначені ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарг юридичною, фізичною особою-підприємцем та фізичною особами на ухвалу суду.

Положення зазначеної норми застосовуються при поданні апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом України «Про судовий збір» справляння судового збору за подання таких заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Такий правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року (справа № 915/955/15).

Враховуючи викладене, клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу четвертого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 грн.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 384,20 грн (1 921,00 грн х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 23 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 23 травня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило