Дата документу 22.01.2019 Справа № 314/5877/16-ц
ЗапорізькИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 314/5877/16Головуючий у 1-й інстанції Мануйлова Н.Ю.
Пр. № 22-ц/807/173/19Суддя-доповідач Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецької Катерини Володимирівни, заінтересована особа: ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецької К.В., заінтересована особа: ОСОБА_6

В обґрунтування вимог зазначив, що під час ознайомлення 28.02.2017 року його представника з матеріалами виконавчого провадження №5365086 йому стало відомо про наявність трьох постанов старшого державного виконавця Діденко-Грецької К.В. про накладення штрафу: від 06.02.2017 в розмірі 3400грн., і дві постанови від 29.12.2016 в розмірі 1700грн. кожна.

Вказані постанови він не отримував, вважає винесені постанови безпідставними, оскільки належної перевірки перед їх винесенням державним виконавцем не проведено. Він не припускав невиконання судового рішення, державний виконавець самоусунувся від виконання, лише зазначаючи в вказаних постановах без належних підстав та доказів те, що рішення нібито не виконано.

Підстав для накладення на нього штрафів не існує, дії державного виконавця є упередженими.

Він звернувся до бухгалтерії за місцем роботи, де з'ясував наявність ще однієї постанови старшого державного виконавця Вільнянського районного ВДВС ГТУЮ Діденко-Грецької К.В. від 07 лютого 2017 року, яка відсутня в матеріалах виконавчого провадження № 53165086. Вказаною постановою звернуто стягнення накладених на нього штрафів на його доходи, що скаржник отримує в Управлінні ДПтС України в Запорізькій області, згідно чого із нього здійснюються відрахування в розмірі 20% щомісячно.

Вказана постанова є безпідставною, оскільки відсутня в матеріалах виконавчого провадження. Державний виконавець посилається як на підставу стягнення на виконавчий лист Вільнянського районного суду Запорізької області № 314/5877/16-ц від 13.12.2016 року, який не містить фінансових вимог до нього.

На підставі зазначеного просив визнати незаконними дії старшого державного виконавця Вільнянського районного відділу ДВС ГТУЮ Діденко-Грецької К.В. щодо винесення безпідставних постанов про накладення штрафів від 29 грудня 2016 року та 06 лютого 2017 року, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07 лютого 2017 року та незаконного збору інформації стосовно скаржника; визнати незаконними дві постанови старшого державного виконавця Вільнянського районного відділу ДВС ГТУЮ Діденко-Грецької К.В. від 29 грудня 2016 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні №53165086, та їх скасувати; визнати незаконною постанову старшого державного виконавця Вільнянського районного ВДВС ГТУЮ Діденко-Грецької К.В. від 06 лютого 2017 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 53165086, та її скасувати; визнати незаконною постанову старшого державного виконавця Вільнянського районного відділу ДВС ГТУЮ Діденко-Грецької К.В. від 07 лютого 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 53165086, та її скасувати, здійснити поворот її виконання.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року відмовлено в задоволенні скарги.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість ухвали суду, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суту та задовольнити скаргу, вирішити питання про судові витрати.

22 листопада 2018 року на адресу апеляційного суду надійшли заперечення від старшого державного виконавця Вільнянського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Діденко-Грецької К.В., в яких зазначено, що постанови державного виконавця винесені на підставі вимог ЗУ «Про виконавче провадження», просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинного ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволені скарги суд першої інстанції дійшов висновку, що старший державний виконавець Діденко-Грецька К.В. діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

Проте, колегія з таким висновком суду не погоджується.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення суду від 17.11.2016 року по справі №314/5877/16-ц, 17 грудня 2016 року Вільнянським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист. Рішення допущено до негайного виконання (т. 1 а.с. 139).

20 грудня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53165086. (т. 1 а.с. 29).

В той же день, боржнику вказана постанова про відкриття виконавчого провадження направлена, згідно копії супровідного листа (т.1 а.с.137, зворот), проте належні докази, щодо вручення цієї постанови боржнику, в матеріалах справи відсутні.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судовий контроль за виконанням судових рішень регламентований Розділом VIІ ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р.із змінами, внесеними згідно із Законами № 2229-VIII від 07.12.2017, № 2234-VIII від 07.12.2017 та регламентуються статтями 447-453 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до постанови ВССУ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно роз'яснень, наданих ВССУ у п.18 постанови пленуму від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 64 ЗУ «Про виконавче провадження» під час виконання рішення про відібрання дитини державний виконавець проводить виконавчі дії за обов'язковою участю особи, якій дитина передається на виховання, із залученням представників органів опіки і піклування. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про відібрання дитини, до нього застосовуються заходи, передбачені цим Законом.

20 грудня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про залучення працівників поліції до проведення виконавчих дій за вищевказаним виконавчим провадженням. Дії призначені на 29.12.2016 року з 08:00 до 16:00 (т. 1 а.с. 119).

20 грудня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про залучення представників органу опіки і піклування для участі у проведенні виконавчих дій. Дії призначені на 29.12.2016 року з 08:00 до 16:00 (т. 1 а.с. 120).

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, дійсній нас видачі виконавчого листа) за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Проте, дослідивши копію постанови про відкриття провадження, колегія суддів приходить до висновку, що всупереч вимогам ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якого за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), в постанові відсутні дані щодо необхідності виконати боржником якісь дії.

29 грудня 2016 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проведення виконавчих дії, щодо встановлення факту виконання рішення. Старшим державним виконавцем ВДВС Вільяннського РУЮ Запорізької області Діденко-Грецької К.В. складено акт від 29.12.2016 року, в якому зазначено що боржник перешкоджає та відмовляється виконувати рішення, проте відсутні будь-які відомості яким саме чином ОСОБА_3 перешкоджав виконанню рішення (т. 1 а.с. 117).

В той же день державним виконавцем на підставі ст. 63 ЗУ «про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 1700,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду (т. 1 а.с. 109, зворот).

Разом з тим з самого акту взагалі не вбачається у чому конкретно були виражені дії або бездіяльність боржника,яки могли призвести до неможливості виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Таким чином, колегія вважає доводи скарги в частині незаконності постанови державного виконавця від 29.12.2016 року про накладання на ОСОБА_3 штрафу у розмірі 1700 грн. обґрунтованими, оскільки скаржник фактично був позбавлений можливості добровільного виконання судового рішення. В матеріалах справи відсутні докази щодо отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження, в постанові не зазначено які дії необхідно виконати боржнику, з ним не було погоджено часу проведення виконавчих дій.

Старшим державним виконавцем не надано доказів на спростування зазначених обставин.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Окрім того, в постанові про накладення штрафу від 29.12.2016 року зазначена вимога щодо необхідності виконати рішення протягом десяти робочих днів, в супереч ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки рішення, по якому відкрито виконавче провадження допущено до негайного виконання, та відповідно підлягають застосуванню інші строки.

06 лютого 2017 року винесена постанова про накладення штрафу на боржника в сумі 3400 грн. за невиконання без поважних причин рішення суду (т. 1 а.с. 135, зворот-136). В постанові зазначено, що 13.01.2017 року державним виконавцем здійснено виїзд за місцем проведення виконавчих дії, однак в матеріалах справи відсутній акт державного виконавця щодо встановлення факту невиконання рішення боржником.

07 лютого 2017 року старшим державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (т. 1 а.с. 124).

21 лютого 2017 року - державним виконавцем складено акт, відповідно до якого встановлено, що при виїзді за адресою: с. Вільноандріївка, вул. Дніпровська, 84, Вільноандріївська школа 1-2 ступенів, встановлено, що зі слів класного керівника 1-го класу ОСОБА_7, мати ОСОБА_6 дозволено забирати свого сина ОСОБА_8 після надання заяви про дозвіл забрати дитину з уроків. (т. 1 а.с. 134).

21 лютого 2017 року винесена постанова про залучення представників органу опіки і піклування для участі у проведенні виконавчих дій (т. 1 а.с. 133). Дії призначені на 24.02.2017 року з 08:00 до 16:00

22 лютого 2016 року винесена постанова про залучення працівників поліції до проведення виконавчих дій (т. 1 а.с. 132). Дії призначені на 24.02.2017 року з 08:00 до 16:00

Згідно акту державного виконавця від 24.02.2017 року встановлено, що боржник дитину не передав, рішення суду не виконане (т. 1 а.с. 131).

01 березня 2017 року старшим державним виконавцем Вільнянського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Діденко-Грецької К.В. до Вільнянського відділення поліції направлено подання (повідомлення про злочин) (т. 1 а.с. 127).

31 травня 2017 року старшим державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до вимог п. 11 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 112, зворот).

Дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що, ураховуючи відсутність доказів щодо отримання боржником копії постанов, він був позбавлений можливості оскаржити її оскаржити, що суперечить вимогам ст.ст. 28, 74 ЗУ «Про виконавче провадження».

Отже, винесення державним виконавцем постанов від 29.12.2016 року, від 06.02.2017 року про накладення штрафу та постанову від 07.02.2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника є передчасними, оскільки не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, колегія вважає необхідним зазначити, що дослідження матеріалів виконавчого провадження має суттєве значення для вирішення скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця дії старшого державного виконавця Вільнянського районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Діденко-Грецької К.В., оскільки в матеріалах справи містяться лише окремі копії постанов, також з копій поштових повідомлень не можливо встановити, які саме постанови надсилалися сторонам.

Проте, судом першої інстанції ухвала про витребування матеріалів виконавчого провадження не постановляла ся.

Отже, суд першої інстанції вирішив справу при недостатності необхідної інформації про вчинення державним виконавцем дій та без перевірки встановлених державним виконавцем обставин у ході проведення виконавчих дій, що мають значення для справи.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції не досліджено усіх передбачених нормою процесуального права юридичних (доказових) фактів, наявність яких впливає на остаточний результат розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Твердження скаржника щодо винесення старшим державним виконавцем Діденко-Грецькою К.В. трьох постанов про накладення штрафу не підтверджуються матеріалами справи.

Аналізуючи матеріали справи, фактичні обставини та відповідні їм правовідносини у їх сукупності та взаємозв'язку, суд прийшов до висновку, що постанови від 29.12.2016 року про накладення штрафу за невиконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП № 523165086, від 06.02.2017 року ВП № 523165086, та постанова від 07.02.2016 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника є неправомірними та підлягають скасуванню.

Зважаючи на викладені обставини суд приходить до висновку щодо незаконності постанов старшого державного виконавця ДВС Вільнянського РУЮ Запорізької області Діденко-Грецької К.В. від 29.12.206 року, та від 06.02.2017 року про накладення на ОСОБА_3 штрафу у загальному розмірі 5100 грн. за невиконання без поважних причин судового рішення.

Оскільки суд прийшов до висновку про незаконність постанов державного виконавця від 29.12.2016р., від 06.02.2017р., від 07.02.2017р., враховуючи те, що поворот виконання постанов державного виконавця законодавством не передбачений, колегія суддів, виходячи з вимог заявника, вважає необхідним скасувати дані постанови, одночасно відмовляючи в задоволенні скарги в частині вимоги щодо повороту виконання постанови старшого державного виконавця Вільнянського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області Діденко-Грецької К.В. від 07.02.2017 року.

Зважаючи на те, що судове рішення у Розділі VI ЦПК України постановляється у формі ухвали і є завершальною стадією розгляду справи по суті, відповідно суд апеляційної інстанції згідно ст. 374, 376 ЦПК України наділений повноваженнями скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, у разі відмови в позові на позивача.

З матеріалів справи вбачається, що скаржником ОСОБА_3 при поданні апеляційної скарги оплачено судовий збір в розмірі 352,40 (т. 1 а.с. 243).

Враховуючи те, що скарга на дії державного виконавця підлягає задоволенню, а постанови скасуванню, відповідно із Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь апелянта слід стягнути судовий збір в розмірі 352,40 грн.

З урахуванням наведеного, ухвала суду є такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволені подання.

Керуючись ст. ст. 374,376,381-384, 452 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08 червня 2018 року - скасувати, прийняти нову постанову за якою:

«Скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Вільнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецької Катерини Володимирівни, заінтересована особа: ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Визнати неправомірнимидії старшого державного виконавця Вільнянського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецької Катерини Володимирівни щодо винесення постанов про накладення штрафів від 29 грудня 2016 року та від 06 лютого 2017 року, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 07 лютого 2017 року.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Вільнянського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецької Катерини Володимирівни від 29 грудня 2016 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 53165086.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Вільнянського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецької Катерини Володимирівни від 06 лютого 2017 року про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 53165086.

Визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Вільнянського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Діденко-Грецької Катерини Володимирівни від 07 лютого 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 53165086.

В задоволені іншій частині скарги - відмовити.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь ОСОБА_3 сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 352,40 грн.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 24 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: