ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/118/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2019 р. Дарницький районний суд міста Києва

в складі судді Вовка Є.І.,

при секретарі Германенко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Приватне акціонерне товариство «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортест ЮА», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі №753/12273/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана», про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В поданій до Дарницького районного суду м. Києва заяві представника ОСОБА_2 містяться вимоги щодо визнання виданих Дарницьким районним судом м. Києва за результатами розгляду справи №753/12273/15-ц виконавчих листів від 02.09.2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_2такими, що не підлягають виконанню.

З обгрунтування вимог заяви, вбачається, що вона обгрунтована наступними обставинами.

Згідно з рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року (яке набрало законної сили т.1 а.с.216-219, 225) по цивільній справі №753/12273/15-ц було вирішено задовольнити позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 щодо стягнення з останнього на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості: за кредитним договором № 010/Р1-01-00-3-0/68 від 07.06.2013 року укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПрАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» у розмірі 4 443 609 (чотири мільйони чотириста сорок три тисячі шістсот дев'ять) доларів США 21 цент та 3 610 000 (три мільйони шістсот десять тисяч) грн. 00 коп.; за кредитним договором № 010/14/408 укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПрАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» у розмірі 6 118 852 (шість мільйонів сто вісімнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят два) долари США 14 центів та 3 610 000 (три мільйони шістсот десять тисяч) грн. 00 коп. Безпосередніми підставами щодо стягнення з ОСОБА_2 вказаних грошових сум, визначено ті обставини, що на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 010/Р1-01-00-3-0/68 від 07.06.2013 року (укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПрАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана») між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №12/Р1-01-00-3-0/185 від 07.06.2013 року, а також, що на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 010/14/408 від 19.06.2008 року (укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПрАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана») між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №12/42-0-1/1239 від 29.03.2011 року.

За результатами розгляду справи №753/12273/15-ц Дарницьким районним судом м. Києва були видані виконавчі листи від 02.09.2016 року про стягнення вказаних грошових коштів з боржника ОСОБА_2 на користьПАТ «Райффайзен Банк Аваль», за якими 16.09.2016 року були відкриті відповідні виконавчі провадження - ВП №52230696 (щодо вказаної заборгованості у розмірі 6 118 852 (шість мільйонів сто вісімнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят два) долари США 14 центів та 3 610 000 (три мільйони шістсот десять тисяч) грн. 00 коп.)та ВП №52230796 (щодо вказаної заборгованості у розмірі 4 443 609 (чотири мільйони чотириста сорок три тисячі шістсот дев'ять) доларів США 21 цент та 3 610 000 (три мільйони шістсот десять тисяч) грн. 00 коп.

Вказані зобов'язання ОСОБА_2 припинені за домовленістю останнього з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортест ЮА», викладеною у письмовій формі у відповідних договорах щодо такого припинення (поруки) від 21 грудня 2017 року, згідно з ч.1 ст.604 ЦК України. При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортест ЮА» було набуто право вказаної вимоги до ОСОБА_2 згідно з письмовим договором відступлення права вимоги за вказаними договорами, укладеним 18 грудня 2017 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар», яке в свою чергу, набуло право вказаної вимоги до ОСОБА_2 згідно з договором відступлення права вимоги за вказаними договорами, укладеним 14 грудня 2017 року з Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль».

Представник заявника ОСОБА_4 у письмовій заяві підтримав вимоги заяви, просив її розглядати у відсутність заявника та його представника та задовольнити.

Відповідно до положень ч.3 ст.432 ЦПК України: суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу; неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

В силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, проаналізувавши наведені дані, всі інші матеріали справи, в тому числі, прошиті та завірені підписом представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 копії вказаних документів, на які посилається представник заявника ОСОБА_4 в обгрунтуванні вимог заяви, суд вважає встановленими такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до положень ч.2 ст.432 ЦПК України: суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року (яке набрало законної сили т.1 а.с.216-219, 225) по цивільній справі №753/12273/15-ц було вирішено задовольнити позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 щодо стягнення з останнього на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості: за кредитним договором № 010/Р1-01-00-3-0/68 від 07.06.2013 року укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПрАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» у розмірі 4 443 609 (чотири мільйони чотириста сорок три тисячі шістсот дев'ять) доларів США 21 цент та 3 610 000 (три мільйони шістсот десять тисяч) грн. 00 коп.; за кредитним договором № 010/14/408 укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПрАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» у розмірі 6 118 852 (шість мільйонів сто вісімнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят два) долари США 14 центів та 3 610 000 (три мільйони шістсот десять тисяч) грн. 00 коп. В обгрунтуванні вказаного рішення щодо безпосередніх підстав стягнення з ОСОБА_2 вказаних грошових сум, судом наведено ті обставини, що на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 010/Р1-01-00-3-0/68 від 07.06.2013 року (укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПрАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана») між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №12/Р1-01-00-3-0/185 від 07.06.2013 року, а також, що на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 010/14/408 від 19.06.2008 року (укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПрАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана») між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №12/42-0-1/1239 від 29.03.2011 року.

За результатами розгляду справи №753/12273/15-ц Дарницьким районним судом м. Києва були видані виконавчі листи від 02.09.2016 року про стягнення вказаних грошових коштів з боржника ОСОБА_2 на користьПАТ «Райффайзен Банк Аваль», за якими 16.09.2016 року були відкриті відповідні виконавчі провадження - ВП №52230696 (щодо вказаної заборгованості у розмірі 6 118 852 (шість мільйонів сто вісімнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят два) долари США 14 центів та 3 610 000 (три мільйони шістсот десять тисяч) грн. 00 коп.)та ВП №52230796 (щодо вказаної заборгованості у розмірі 4 443 609 (чотири мільйони чотириста сорок три тисячі шістсот дев'ять) доларів США 21 цент та 3 610 000 (три мільйони шістсот десять тисяч) грн. 00 коп.

Вказані зобов'язання ОСОБА_2 припинені за домовленістю останнього з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортест ЮА», викладеною у письмовій формі у відповідних договорах - про припинення договору поруки №12/42-0-1/1239 від 29.03.2011 року від 21 грудня 2017 року та про припинення договору поруки №12/Р1-01-00-3-0/185 від 07.06.2013 року від 21 грудня 2017 року (копії яких містяться в матеріалах справи), зокрема, згідно з ч.1 ст.604 ЦК України. При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фортест ЮА» було набуто право вказаної вимоги до ОСОБА_2 згідно з письмовим договором відступлення прав за вказаними договорами поруки, укладеним 18 грудня 2017 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» (копія якого з відповідними додатками містяться в матеріалах справи), яке в свою чергу, набуло право вказаної вимоги до ОСОБА_2 згідно з договором факторингу, укладеним 27 квітня 2017 року, та договором відступлення прав від 14 грудня 2017 року, які були укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авістар» та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (копії яких з відповідними додатками містяться в матеріалах справи).

Так, відповідно до ч.1 ст.604 ЦК України - зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

У відповідності до статті 512 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

За приписами статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому діє принцип презумпції правомірності правочину, що закріплений у ст.204 ЦК України -правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з вищенаведеними нормами та ст.516 ЦК України, за загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів.

При цьому, відповідно до положень п.1) та п.2) ч.1 ст.208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами, а також між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до положень ч.2 ст.207 ЦК України: правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на викладені обставини, враховуючі, що до суду не надано будь-яких заперечень, а також доказів, які б спростовували вищенаведені обставини та вердження заявника, суд приходить до висновку, що належить задовольнити вимоги заяви ОСОБА_2 у повному обсязі.

Керуючись ст.432 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Задовольнити вимоги заяви ОСОБА_2 у повному обсязі.

Визнати видані Дарницьким районним судом м. Києва за результатами розгляду справи №753/12273/15-ц виконавчі листи від 02.09.2016 року про стягнення з боржника ОСОБА_2такими, що не підлягають виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу до Київського апеляційного суду може бути подана протягом 15 днів.

СУДДЯ: