Справа № 589/5214/18
Провадження № 2/589/828/19
28 лютого 2019 року м. Шостка
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого - судді Прачук О.В.,
з участю секретаря судового засідання Антошко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Свої вимоги позивач мотивує тим, є власником квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі за згодою позивача в 1999 році був зареєстрований його племіннік - відповідач ОСОБА_3, але останній з 1999 року і до момента звернення до суду в квартирі фактично не проживає, за комунальні послуги не сплачує, ніякої зацікавленості до квартири не проявляє, будь яких особистих речей відповідача в квартирі не має. В добровільному порядку знятись з реєстрації відповідач не бажає, уникає розмов стосовно цього питання.
Реєстрація відповідача у вищевказаній квартирі створює для позивача перешкоди для реалізації його прав як власника, зокрема для призначення субсидії, а також у вигляді сплати надмірних комунальних послуг, тощо.
В судове засідання позивач та його представник не зявились, представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, мотивуючи тими ж самими обставинами, прохав розглянути справу без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач, не зважаючи на повідомлення про місце і час розгляду справи, в судове засідання не зявився, про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позов та доказів на спростування позовних вимог не надав.
У відповідності з вимогами ст. ст. 280-281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи, надавши їм відповідну правову оцінку, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної заяви, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 2004 року (а.с. 6), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5).
Згідно довідки Сектору реєстрації місця проживання фізичних осіб Шосткинської міської ради від 07 грудня 2018 року ОСОБА_3 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 14).
Відповідно до актів підтвердження тимчасової відсутності осіб з числа зареєстрованих, складених 08 грудня 2015 року, 20 серпня 2018 року та 26 листопада 2018 року мешканцями буд.13 по вул.Миру в м.Шостка, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, з 1999 року у вказаній квартирі не мешкає. (а.с. 9-11).
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. ст. 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведено, що відповідач не проживає в належній позивачу квартирі, а його реєстрація створює перешкоди у реалізації права власності.
Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого ним судового збору.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 263, 264, 273, 280-284, 288, 289 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_1) таким, що втратив право користування житлом, а саме: квартирою № 15 в будинку № 13 по вул. Миру в м.Шостка Сумської області.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_3, ІПН НОМЕР_2) суму сплаченого судового збору в розмірі 704 грн. 80 к.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач може оскаржити рішення до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_4