КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/6194/18 Головуючий у 1-й інст. - Луценко О.М.
Апеляційне провадження 22-ц/824/5357/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Луценка О.М. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1, в якому просив зменшити розмір сплачуваних аліментів на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилається на те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2013 року позов ОСОБА_1 до нього про стягнення аліментів було задоволено та стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 30% всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 05.04.2013 року і до повноліття дитини.

Позивач зазначає, що згідно довідки Києво - Святошинського РВДВС ГТУЮ у Київській області за № 38620121 від 01.08.2018 року ним сплачуються усі аліменти. На сьогоднішній день, він перебуває з 24.07.2015 року у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6, яка ІНФОРМАЦІЯ_4 року народила доньку ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_5 року народила доньку ОСОБА_8, з ІНФОРМАЦІЯ_5 року дружина перебуває у декретній відпустці.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів - задоволено.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 30% всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини до досягнення повноліття.

Посилається на те, що суд дійшов помилкового висновку щодо зменшення розміру стягуваних аліментів і як наслідок непропорційного зменшення та встановлення нового розміру аліментів. Згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2013 року на утримання дитини було присуджено аліменти у розмірі 30% всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, а не ј всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, як зазначено в оскаржуваному рішенні, що фактично призводить до зменшення аліментів на дитину в 3 рази, не відповідає інтересам дитини та недостатньо для її гармонійного розвитку. При зменшенні розміру аліментів судом не враховано стан здоров'я дитини, її вік і матеріальне становище, а також матеріальне становище відповідача. Позивач не надав суду достатніх доказів важкого матеріального становища. Той факт, що він перебуває у декретній відпустці не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов'язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Посилається на те, що суд на підставі наданих доказів, з'ясувавши, що після рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 травня 2013 року, яким присуджено ОСОБА_2 сплачувати аліменти, позивач став утримувати ще двох малолітніх дітей, виніс обґрунтоване рішення щодо зменшення розміру сплачуваних аліментів, оскільки змінилися обставини, що впливають на визначені розміри платежів. Посилання відповідача на ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» безпідставне, оскільки вказана стаття стосується порядку стягнення аліментів і будь - яким чином не впливає на розмір присуджених платежів. Крім того, відповідач помилково стверджує, що позивач перебуває у декретній відпустці, оскільки це його дружина ОСОБА_6 фактично знаходиться у декретній відпустці.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1, в якому просив зменшити розмір сплачуваних аліментів на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Посилається на те, що з ІНФОРМАЦІЯ_4 року він утримує ще одну дитину - ОСОБА_7, народжену в шлюбі з ОСОБА_6, а з ІНФОРМАЦІЯ_5 року являється батьком ОСОБА_8

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення рішення Оболонського районного суду м. Києва, яким присуджено стягнення з позивача аліментів, у ОСОБА_2 змінилися обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, зокрема він став утримувати ще двох дітей від другого шлюбу, а його друга дружина на даний час перебуває у декретній відпустці.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції в частині встновленого розміру аліментів виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 30% всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 05.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-6).

З 24.07.2015 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6, яка ІНФОРМАЦІЯ_4 року народила доньку ОСОБА_7 та ІНФОРМАЦІЯ_5 року народила доньку ОСОБА_8. На даний час друга дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_6 перебуває у декретній відпустці.

Враховуючи положення статей 180,181,194 СК України суд першої інстанції дійшов висновку про зменшення стягуваних з ОСОБА_2 аліментів з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду враховуючи наступне.

Згідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 30% всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 05.04.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

24 липня 2015 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 (а.с.8).

Від вказаного шлюбу в позивача народилися доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 року (а.с.9,24).

Посилаючись на зміну сімейних обставин, перебування на утриманні позивача другої дружини, яка знаходиться в декретній відпустці та двох дітей від другого шлюбу позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру сплачуваних аліментів на користь доньки від першого шлюбу до 1/6 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Зменшуючи розмір аліментів на утримання дитини з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 всіх видів заробітку (доходу) суд першої інстанції не врахував положення ч.2 ст. 182 та ч.5 ст.183 СК України.

Крім того, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14.05.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти у розмірі 30% всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а не 1/4 частину всіх видів заробітку щомісячно, як зазначає суд першої інстанції у своєму рішенні.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального права, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 з 30% всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати належить розподілити відповідно до ст.141 ЦПК України враховуючи обставини справи та зміст позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 352 грн. 40 коп., а з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 належить стягнути 530 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23 січня 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 30% всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору за подачу позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 530 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.