ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1172/19 Справа № 175/3532/17 Суддя у 1-й інстанції - Шабанов А.М. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з вищезазначеним позовом до ОСОБА_1, посилаючись на те, що 01.03.2005 року в м. Підгородне між ним та ОСОБА_1 було укладено договір позики в загальному розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень. Відповідно до умов договору він передав позичальнику ОСОБА_1 у власність грошові кошти у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 коп., а відповідач зобов'язався повернути позику у визначений договором строк - до 01.03.2017 р. Відповідно до п. 2. договору - позика передана позикодавцем позичальнику безпосередньо перед підписанням сторонами договору готівкою за адресою: АДРЕСА_1 для ремонту нерухомого майна - житлового будинку по вул. Мандриківська в м.Дніпропетровську.

Відповідач взятих на себе зобов'язань за договором позики від 01.03.2005 року не виконав та станом на 01.09.2017 р. не повернув позику позикодавцю, з огляду на що, уточнивши свої вимоги, просив суд в рахунок погашення заборгованості відповідача за договором позики від 01.03.2005 р. у розмірі 118 400 грн визнати за ним право власності на домоволодіння АДРЕСА_2, яке належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 20.02.1982 р. та складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 40,1 кв.м, житлова площа 22,2 кв. м, літ. Б сарай, літ. В убиральня, № 1 водокалонка, №2 та №3 огорожа, та право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,0813 га, кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також зареєструвати право власності на зазначене нерухоме майно в державному реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до вимог діючого законодавства.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року позовну заяву задоволено повністю.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за Договором позики від 01.03.2005 р. у розмірі 118 400 грн (сто вісімнадцять тисяч гривень) визнано за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_3) право власності на домоволодіння АДРЕСА_2 що складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 40,1 кв.м, житлова площа 22,2 кв. м, літ. Б сарай, літ. В убиральня, № 1 водокалонка, №2 та №3 огорожа; та визнано право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,0813 га, кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_3) право власності на домоволодіння АДРЕСА_2 що складається з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 40,1 кв.м, житлова площа 22,2 кв. м, літ. Б сарай, літ. В убиральня, № 1 водокалонка, №2 та №3 огорожа; та зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 площею 0,0813 га, кадастровий номер НОМЕР_2 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Вирішено питаня судових витрат.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та направити справу на розгляд до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська за встановленою підсудністю.

Вислухавши відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що у вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1 з позовом про стягнення боргу за договором позики.

Згідно ст.109 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подачі позову), позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно паспортних даних ОСОБА_1, він з 24.05.1982 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, що територіально відноситься до підсудності Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Однак, Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області, залишивши поза увагою вимоги процесуального закону, відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом з порушенням правил підсудності, не врахувавши відомості про місце проживання відповідача.

Відповідно до ст.378 ЦПК України (чинна редакція), судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв'язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

З огляду на те, що Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області розглянув справу з порушенням норм процесуального права щодо правил територіальної підсудності, про що в апеляційній скарзі вказав відповідач, та враховуючи, що ОСОБА_1 участі у розгляді справи не приймав та не був належним чином повідомлений про її розгляд в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю до відповідного суду, згідно вимог ст.378 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року - скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 378, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року - скасувати та направити справу на розгляд за встановленою законом підсудністю до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова