Справа № 349/2208/17
Провадження № 6/349/16/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Могили Р.Г.,

за участі секретаря судового засідання Бянівської Г.М,

учасники справи:

державний виконавець Кривень І.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Рогатинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання нею зобовязань покладених рішеннями Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2018 року та від 07 травня 2018 року.

Подання обґрунтовує тим, що державним виконавцем 23 травня 2018 року відкрито виконавче провадження № 56458492 на підставі виконавчого листа № 2/349/106/18, виданого 08 травня 2018 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 25 000 грн. Також державним виконавцем 19 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження за №57247751 на підставі виконавчого листа №2/349/231/18, виданого Рогатинським районним судом Івано-Франківської області 13 червня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 12070 грн 34 коп. На даний час судові рішення залишаються не виконаними у повному обсязі, боржником ОСОБА_1 на виконання зобовязань сплачено лише 481 грн 81 коп., а також сплачено на користь держави виконавчий збір у розмірі 518 грн 19 коп. Боржник не вчиняє дій спрямованих на виконання зобовязань за даними виконавчими листами.

В судовому засіданні головний державний виконавець Кривень І.С. подання підтримав з підстав наведених у ньому. Вважає, що саме обмеження боржника у праві виїзду за межі України може вплинути на виконання нею своїх зобовязань.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали, які додані до подання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні подання.

Встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Рогатинського районного відділу Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області знаходяться два виконавчі листи:

№ 2/349/106/18, виданий 08 травня 2018 року Рогатинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 25 000 грн.

№2/349/231/18, виданий Рогатинським районним судом Івано-Франківської області 13 червня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 12070 грн 34 коп.

На підтвердження здійснення виконавчого провадження державним виконавцем надано копії постанов про відкриття виконавчих проводжень №56458492 від 23 травня 2018 року та №57247751 від 19 вересня 2018 року.

В ході примусового виконання даних виконавчих документів держаним виконавцем надіслано боржнику ОСОБА_1 вимогу зявитись у відділ Державної виконавчої служби.

17 грудня 2018 року та 28 січня 2019 року боржник ОСОБА_1 прибула на виклики державного виконання та надала письмові пояснення щодо виконання зазначених вище виконавчих листів. Зобовязувалась погашати заборгованість за виконавчими документами.

Із відповіді Державної фіскальної служби України від 18 жовтня 2018 року, що долучена до подання, вбачається відсутність джерел отримання доходів боржником ОСОБА_1

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 07 серпня 2018 року боржник ОСОБА_1 пенсії не отримує.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16 серпня 2018 року за боржником ОСОБА_1 не зареєстровано право власності на нерухоме майно.

Також за боржником ОСОБА_1 не зареєстровано право власності на транспортні засоби, що підтверджується інформацією з бази даних «НАІС ДДАІ» МВС України від 08 червня 2018 року.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначається Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Відповідно до статті 33 Конституції України право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено тільки законом. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що не заборонені законом.

Згідно статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право вільно залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, і які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано чинним законом на час його вирішення.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (зі змінами та доповненнями), встановлений порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну у разі не виконання боржником своїх зобов'язань.

Відповідно до п.19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим підлягає з'ясуванню чи дійсно особа свідомо не виконувала зобов'язання, або невиконання зумовлено об'єктивними причинами.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок повністю або частково у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Згідно ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

В матеріалах виконавчого провадження, які долучені до подання, відсутні докази про те, що боржник вчиняє навмисні дії по невиконанню зобов'язань, покладених судовими рішеннями. В матеріалах подання відсутнє документальне підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

Сам лише факт невиконаного зобовязання не може свідчити про ухилення від його виконання, а тому суд приходить до висновку, що дане подання державного виконавця є передчасним, а тому в задоволенні його необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання нею зобовязань, покладених рішеннями Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2018 року та від 07 травня 2018 року, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Р.Г. Могила