Справа № 130/2924/18
Провадження № 22-ц/801/361/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Заярний А. М.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з цивільних справ Войтка Ю.Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокурора м. Жмеринка Омельчук Аліни Володимирівни про визнання добросовісного відношення прокурора Омельчук А.В. до своїх посадових обов'язків при контролі досудового слідства по справі № 0000020 від 12.08.2016 та відшкодування шкоди , -

встановив:

Не погодившись із ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2018 року позивач ОСОБА_3 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 січня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав невідповідності змісту апеляційної скарги вимогам пункту 5 частини 2 статті 356 ЦПК України та несплати судового збору.

На виконання вимог зазначеної ухвали 21 січня 2019 року скаржником ОСОБА_3 подано лист (клопотання) у якому останній зазначає про невеликий розмір пенсії із якої він сплачує аліменти, та просить його звільнити від сплати судового збору. При цьому надає докази на підтвердження матеріального стану.

Таке клопотання не може бути визнане судом як виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 15 січня 2019 року, проте вивчивши його прихожу до висновку про часткове задоволення з огляду на наступне.

Статтею 136 ЦПК України визначено підстави та порядок відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема , якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

За правилами частини другої статті 8 вказаного Закону суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред'явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 111, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Вирішення питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, тому розмір судового збору за подання апеляційної скарги можливо зменшити скаржнику ОСОБА_3 вдвічі, тобто до 176 грн. 20 коп. Зазначена сума на думку суду не є надмірно обтяжливою для скаржника, вона не перевищує 5 % розміру річного доходу ОСОБА_3 і 50% щомісячно отримуваної ним пенсії.

Отже ОСОБА_3 слід здійснити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у розмірі 176 грн. 20 коп. за наступними платіжними реквізитами: отримувач: УК у м. Вінниці /м.Вінниця/ 22030101 Код Банк: Казначейство України (ЕАП) МФО: 899998 рахунок № 0001.

На підтвердження оплати судового збору до суду необхідно надати оригінал документу.

Крім того, поданий ОСОБА_3 лист (клопотання) не відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 356 ЦПК України, оскільки скаржником не приведено зміст апеляційної скарги у відповідність вищевказаним нормам закону, що перешкоджає визначити межі розгляду справи апеляційним судом та позбавляє учасників справи права подати та обґрунтувати свої заперечення щодо змісту і вимог апеляційної скарги.

Відповідно частиною другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з пункту 3 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Положеннями частини 1 та 3 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом подання апеляційної скарги у новій редакції із зазначення: в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); та сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 185, 356, 357 ЦПК України, -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від сплати судового збору - задовольнити частково, зменшити ОСОБА_3 розмір судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2018 року до 176 грн. 20 коп.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2018 року у зазначеній справі - залишити без руху.

Надати ОСОБА_3 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

У випадку невиконання вимог ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута особі, яка її подала.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю.Б. Войтко