Провадження № 2/229/178/2019
РІШЕННЯ

іменем України

29 березня 2019 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить позбавити батьківських прав останнього відносно його доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Обґрунтовує свої вимоги тим, що фактично шлюбні стосунки припинено з березня 2011 року. З відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею.

Відповідач ОСОБА_5 ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню доньки, не цікавиться її долею та станом здоровя, не надає матеріальної допомоги на утримання, ухиляється від сплати аліментів. Відповідач жодного разу не сплатив аліменти. З 2011 року вихованням доньки позивач займається самостійно.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14 січня 2019 року звільнено позивача від сплати судового збору та прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити в загальному порядку позовного провадження. Призначено підготовче засідання (а.с.26-27).

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11 лютого 2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. (а.с.44)

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 04 березня 2019 року визнано явку позивача в судове засідання обов"язковою. Визначено позивачеві надати в судове засідання оригінали доказів, якими він обгрунтовує свої вимоги; забезпечити в судове засідання явку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.51)

В судове засідання позивач не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проте надала заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність. (а.с.55)

Відповідач в судове засідання не з"явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом оголошення на сайті "Судова влада України", сторінка Дружківського міського суду, в розділі "громадянам", оскільки зареєстрований в Ясинуватському районі, Донецької області, проте судова поштова кореспонденція повертається до суду з позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с.48,56).

В судове засідання представник третьої особи не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте надав заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. (а.с.41)

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 ЦПК України)

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 ЦПК України)

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. (ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 81 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що сторони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НО №008227 виданого виконкомом Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. В графі «Батьки» зазначені: батько ОСОБА_5, мати ОСОБА_2 (а.с. 11).

Приписами ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог п. 2 частини 1 статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно із положеннями ст.165 СК України,з позовом про позбавлення батьківських прав до суду має право звернутись, зокрема, особа, в сім'ї якої проживає дитина.

Тлумачення п.2 частини першої ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.

Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України).

Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27.04.2018 року ОСОБА_2 фактично проживає разом з малолітньою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: Донецька обл., м. Селидове, вул. Маяковського, 25-76 (а.с. 13).

Відповідно до виписки з рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2011 року, шлюб зареєстрований 16.08.2003 року між ОСОБА_6, та ОСОБА_5 актовий запис № 450 розірвано (а.с. 14).

Позивач на підтвердження обставини щодо ухилення відповідача від виконання батьківських обов"язків посилається на копію довідку старшого державного виконавця Приморського відділу державнї виконачої служби, яка належним чином не засвідчена, оригінал для огляду в суді не наданий. (а.с.15)

Відповідно до копії довідки про не отримання аліментів, підписаної старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2 не отримувала аліменти у період з 29.11.2010 року по 01.07.2018 рік згідно з виконавчим листом № 2-192/11 від 15.03.2011 року який видано Ясинуватським міським судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини щомісячно на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 29.11.2010 року та до повноліття дитини. Виконавче провадження знаходиться на виконанні (а.с. 15).

При цьому, довідка не містить відомостей про суму заборгованності, про номер виконавчого провадження і час його відкриття саме у Приморському відділі державної виконавчої служби. Сам по собі факт несплати аліментів, нехай і систематичної, не є злісним ухиленням від участі у вихованні дитини.

Приписами ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно копії Акту обстеження матеріально-побутових умов від 05.07.2018 року, вбачається, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 2014 року та по теперішній час. Місце його проживання невідоме (а.с. 18).

Проте зазначений Акт належним чином не засвідчений, оригінал Акту в судове засідання для огляду не наданий. Достовірно впевнетися, що він складений саме зазначеними в ньому особами, і має достовірну інформацію щодо непроживання відповідача за місцем реєстрації вул. Первомайська, 264,с.Первомайське, Ясинуватського району, неможливо.

Із копії побутової характеристики, наданої головою ОСББ від 23.02.2018 року вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 проживає без реєстрації разом із донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Селидове, вул. Маяковського, 25/76 з жовтня 2014 року. За час проживання зарекомендувала себе з позитивної сторони. Приймає участь в життєдіяльності будинку. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 вихованням доньки не займається (а.с. 16).

Проте оригінал зазначеної характеристики для огляду суду не наданий. Крім того, в характеристиці не зазначено, виходячи з чого, голова ОСМД ОСОБА_7 прийшла до висновку, що ОСОБА_8 вихованням доньки не займається.

Із копії довідки від 27.06.2018 року № 134, наданої директором ОСОБА_9 ступенів №6 м. Селидове, батько ОСОБА_4, ОСОБА_10 у батьківських зборах участі не бере, успіхами у навчанні доньки не цікавиться (а.с. 17).

Оригіналу довідки суду для огляду не надано, довідка належним чинмо не засвідчена.

Також суд звертає увагу, що факт не приймання участі у батьківських зборах, не свідчить про ухилення відповідача від виховання дитини.

З висновку органу опіки та піклування Селидівської міської ради від 22.11.2018 року № 02-23/5-2056 вбачається, що орган опіки та піклування Селидівської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 19).

Однак суд не погоджується з вищезазначеним висновком зважаючи на те, що органом опіки та піклування Селидівської міської ради не встановлено, що ОСОБА_5 ухиляється від спілкування з донькою, не приймає участі в її житті, вихованні, не сплачує аліменти, будь-яких інших обставин, що в цілому могли б свідчити про недбале ставлення відповідача до виконання його батьківських обов'язків перед малолітньою донькою. Окрім цього, судом встановлено, що при винесенні висновку, орган опіки та піклування не заслухав дитину, не взяв до уваги думку та інтереси малолітньої ОСОБА_4.

Висновок комісії від 22.11.2018р про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав ґрунтується виключно на тому, що позбавлення батьківських прав є доцільним з метою захисту прав, свобод та законних інтересів малолітньої дитини. , тобто цей висновок має формальний характер та винесений без достатніх правових підстав.

Згідно з ч.6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування , якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

За ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, ч. 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 9 зазначеної Конвенції передбачено, що держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, якою встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сімї, посадовими особами з питань, що стосується її особисто, а також питань сімї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору

про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління майном.

Отже під час розгляду даної справи, суд мав заслухати думку ОСОБА_4, 16 березня 2005року народження, яка може висловити свою думку з приводу позбавлення батька ОСОБА_5 батьківських прав відносно неї.

Суд зауважував позивача про необхідність надати до суду оригінали доказів, які долучені до позову, а також забезпечити в судове засідання явку ОСОБА_4 для зясування думки дитини з приводу заявлених вимог. Одночасно суд визнавав явку позивача в судове засідання обовязковою для дачі особистих пояснень з приводу заявлених вимог (а.с.51)

Проте позивач в судове засідання не зявився. Явку дитини ОСОБА_4 в судове засідання не забезпечив, оригінали доказів суду не надав. Надав суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.55).

Суд приходить до висновку, що позивач, в супереч вимогам ст.81 ЦПК України, належними і достатніми доказами не підтвердила винної поведінки відповідача, яка проявляється у нехтуванні виконання ним своїх батьківських обовязків щодо їх дитини.

Також суд вважає, що не заслухавши думки дитини при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5, призведе до порушення прав дитини ОСОБА_4 бути вислуханою при вирішенні даного спору.

З огляду на викладене, з метою захисту конституційних прав та охоронюваних законом інтересів малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позову, а саме для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13,76-81, 89,258-259,265,268,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 29 березня 2019 року.

Суддя: Т.Л.Панова

Повний текст рішення складено 08 квітня 2019 року.

Суддя: Т.Л. Панова