Справа № 683/2804/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/2804/18, 2/683/404/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 04 лютого 2018 року в с. Капустин Старокостянтинівського району Хмельницької області помер ОСОБА_5, який був для нього рідним батьком. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно, розташоване на території Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Вказує, що у визначений законом строк він звернувся до Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Зазначена заява 31 липня 2018 року була посвідчена секретарем сільської ради та зареєстрована в реєстрі за №22. Однак, коли він звернувся до Капустинської сільської ради з питань оформлення спадщини, йому було відмовлено в зв»язку із пропуском строку на прийняття спадщини та повідомлено, що спадкова справа заведена приватним нотаріусом ОСОБА_4 При зверненні до приватного нотаріуса остання повідомила, що їй не відомо про його заяву, якою він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5, а також вказала, що він пропустив визначений законом строк на прийняття спадщини та не має права на спадщину після смерті батька, оскільки є інший спадкоємець за заповітом.

З огляду на викладене, просить визначити йому додатковий строк три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2018 року на підставі ч.2 ст.51 ЦПК України проведено заміну неналежних відповідачів Капустинську сільську раду Старокостянтинівського району Хмельницької області, приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 на належного ОСОБА_3 (а.с.52).

В судове засідання позивач ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з»явився, надав повноваження на представництво своїх інтересів адвокату ОСОБА_2

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та просить його задоволити. Вказує, що ОСОБА_1 вчасно подав до Капустинської сільської ради заяву про прийняття спадщини після смерті батька, однак через бездіяльність секретаря сільської ради ОСОБА_6, яка не направила його заяву до нотаріуса, а також через

неправомірні дії приватного нотаріуса ОСОБА_4, яка не прийняла у нього заяву та не вчинила жодних дій щодо розшуку спадкоємців ОСОБА_5, позивач пропустив строк на подачу заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Крім того, ним подано до суду відзив, у якому просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити. Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини. Крім того, за життя ОСОБА_5 склав заповіт, яким усе належне йому на день смерті майно заповів для нього ОСОБА_3

Заслухавши представника позивача, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 лютого 2018 року в с. Капустин Старокостянтинівського району Хмельницької області помер ОСОБА_5, який для позивача ОСОБА_1 був батьком. На день смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав один ІНФОРМАЦІЯ_1.

02 червня 2017 року ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_7, яким усе належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_3

24 липня 2018 року за заявою ОСОБА_3 приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 заведено спадкову справу №35/2018 до майна померлого 04 лютого 2018 року ОСОБА_5

Отже, ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем з заповітом до майна померлого ОСОБА_5, який прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №35/2018, заведеної 24 липня 2018 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 до майна померлого 04 лютого 2018 року ОСОБА_5

Позивач ОСОБА_1 спадщину після смерті батька ОСОБА_5 не прийняв, оскільки у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не подавав нотаріусу заяву про прийняття спадщини й на день смерті батька не був зареєстрований та не проживав разом із ним.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В силу ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз ч.3 ст.1272 ЦК України дає підстави для висновку, що дана норма може бути застосована, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини без поважних причин, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов"язані з об"єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З матеріалів справи вбачається, що перебіг строку, у межах якого спадкоємці мали право прийняти спадщину після смерті ОСОБА_5, розпочався з 04 лютого 2018 року й закінчився 04 серпня 2018 року. У вищезазначений строк позивач ОСОБА_1 не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька, а тому є таким, що не прийняв спадщину.

Посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1 31 липня 2018 року подав заяву про прийняття спадщини до Капустинської сільської ради Хмельницької області, а тому є таким, що не пропустив строк на прийняття спадщини, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про нотаріат», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

У населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, передбачені статтею 37 цього Закону, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами органів місцевого самоврядування.

Згідно ст.37 Закону України «Про нотаріат», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові

особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії:

1) вживають заходів щодо охорони спадкового майна;

2) посвідчують заповіти (крім секретних);

3) видають дублікати посвідчених ними документів;

4) засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них;

5) засвідчують справжність підпису на документах;

6) видають свідоцтва про право на спадщину;

7) видають свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя.

Дії, передбачені пунктами 6 і 7 частини першої цієї статті, вчиняють уповноважені посадові особи органу місцевого самоврядування, які мають вищу юридичну освіту, досвід роботи у галузі права не менше трьох років, пройшли протягом року стажування у державній нотаріальній конторі або приватного

нотаріуса, завершили навчання щодо роботи з єдиними та державними реєстрами, що функціонують в системі Міністерства юстиції України, та склали іспит із спадкового права у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Так, судом встановлено, що 31 липня 2018 року ОСОБА_1 дійсно звертався до секретаря Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_6, яка допомогла йому оформити заяву, адресовану Старокостянтинівській державній нотаріальній конторі, про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 та посвідчила справжність його підпису на цій заяві (а.с.6).

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_6 підтвердила вищезазначені обставини та показала, що 31 липня 2018 року вона лише допомогла ОСОБА_1 написати заяву про прийняття спадщини після смерті батька та засвідчила на заяві справжність його підпису. Свідок показала, що заяву про прийняття спадщини вона передала особисто в руки ОСОБА_1 та роз»яснила йому, що він повинен особисто віднести цю заяву до закінчення шести місяців з дня смерті батька до нотаріуса або ж надіслати її поштою. Повноважень на видачу свідоцтв про право на спадщину у неї немає.

Отже, враховуючи положення ст.37 Закону України «Про нотаріат» та відсутність на території Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області посадової особи органу місцевого самоврядування, уповноваженої на вчинення нотаріальної дії, передбаченої п.6 ч.1 ст.37 Закону України «Про нотаріат», заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 позивач повинен був подати до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори або до приватного нотаріуса Старокостянтинівського районного нотаріального округу.

Звернення ОСОБА_1 у межах шестимісячного строку до секретаря Капустинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області ОСОБА_6, яка в силу своїх повноважень, визначених ст.37 Закону України «Про нотаріат», лише засвідчила справжність підпису ОСОБА_1 на заяві про прийняття спадщини, не свідчить про подачу ним заяви про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки остання не є тією посадовою особою, якій така заява повинна подаватись.

Згідно п.3.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (далі - Порядок), заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини (п.3.5 Порядку).

Пунктом 3.23 передбачено, що своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку.

В матеріалах спадкової справи №35/2018, заведеної 24 липня 2018 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 до майна померлого 04 лютого 2018 року ОСОБА_5 відсутня заява позивача про прийняття ним спадщини після смерті батька.

Ці обставини підтвердила допитана судом приватний нотаріус ОСОБА_4, яка показала, що ОСОБА_1 у визначений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 до неї не звертався, а звернувся лише 15 серпня 2018 року вже після закінчення шестимісячного строку, із заявою не вчиняти ніяких дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він має намір оспорювати заповіт. Зазначена заява була нею зареєстрована у встановленому порядку та міститься в матеріалах спадкової справи. Також свідок показала, що 01 серпня 2018 року до неї звертався представник ОСОБА_1 за довіреністю адвокат ОСОБА_2, який просив надати йому копію заповіту, на що йому було відмовлено, оскільки ця інформація є нотаріальною таємницею.

Посилання представника позивача ОСОБА_2 на те, що приватний нотаріус ОСОБА_4 відмовилась приймати у ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 не заслуговують на увагу, оскільки на підтвердження цих обставин суду не надано жодних доказів.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність пропуску ним строку подачі заяви про прийняття спадщини.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості особисто подати заяву нотаріусу або відправити цю заяву поштою.

Посилання представника позивача на те, що заяву про прийняття спадщини мала передати нотаріусу секретар сільської ради ОСОБА_6, не заслуговують на увагу, оскільки чинним законодавством на неї не покладено обов»язку вчинення таких дій.

Таким чином, оцінивши в сукупності усі надані докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 без поважних на те причин, а тому у суду відсутні підстави для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

З огляду на це, в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 264-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2,31100, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_3, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, 31100, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне рішення складено 08 квітня 2019 року.

Суддя: