Ухвала

Іменем України

18 березня 2019 року

м. Київ

справа № 462/6634/18

провадження № 61-3807 ск 19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 листопада 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про скасування державного акта та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21 листопада 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 січня 2019 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про скасування державного акта та визнання права власності повернуто до Залізничного районного суду м. Львова для виконання вимог пункту 15.11 Перехідних положень ЦПК України.

У лютому 2019 року до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 листопада 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 січня 2019 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення.

У відкритті касаційного провадження на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 листопада 2018 року слід відмовити з таких підстав.

Згідно частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Враховуючи викладене, вказана ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі не підлягає касаційному оскарженню, так як вона не була предметом апеляційного перегляду по суті, на предмет законності не перевірялась, а тому згідно вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України та пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, слід відмовити у відкритті касаційного провадження, оскільки ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 21 листопада 2018 року не підлягає касаційному оскарженню.

У відкритті касаційного провадження на ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 січня 2019 року слід відмовити з таких підстав.

Згідно норм процесуального закону, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції має відбуватись з дотриманням певних умов.

Стаття 353 ЦПК України встановлює вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

З оскаржуваного судового рішення вбачається, що в апеляційній скарзі ОСОБА_4 оскаржує ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 листопада 2018 року про відкриття провадження у справі не з підстав порушення правил територіальної підсудності, а у зв'язку з неможливістю розгляду цієї справи у порядку цивільного судочинства, оскільки вважає, що цей спір носить публічно-правовий характер, відтак повинен розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

За змістом частини п'ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Разом з цим, згідно пункту 15.11 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Апеляційний суд, повертаючи вказану справу до Залізничного районного суду м. Львова для виконання вимог пункту 15.11 Перехідних положень ЦПК України, правильно виходив із того, що апеляційна скарга подана на ухвалу про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил юрисдикції, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись статтею 389 ЦПК України, пунктами 1, 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 21 листопада 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про скасування державного акта та визнання права власності відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді : С. Ф. Хопта

О.В. Білоконь

Є.В. Синельников