Справа № 640/5196/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.

при секретарі Балан Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

11.03.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача, в якому він просить розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2, який зареєстровано 07.07.2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №378, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через несумісність характерів, інтересів, моральні принципи та різні погляди на сімейне життя. Позивач зазначає, що шлюбно-сімейні відносини між ними припинені через втрату поваги один до одного, позивач вважає, що примирення між ними неможливо, їх сім'я розпалася остаточно та поновлена бути не може. Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю. Спору у сторін щодо поділу спільного майна не має.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.03.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву, в якій вимогу про розірвання шлюбу підтримав та просив розглядати справу в підготовчому судовому засіданні за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, подала на адресу суду заяву про розгляд за її відсутності, в якій позовні вимоги визнає, проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечує, клопотань не має, просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_2».

Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 375972, виданого повторно 28.09.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, 07.07.2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №378. (а.с.5). Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 11), який проживає з відповідачем. Спільного господарства та бюджету не ведуть. Їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як передбачено ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Керуючись ст.ст. 12,13,141,263-265 ЦПК України, в силу ст. ст. 24,56,110,112 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 07 липня 2007 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №378.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище - «ОСОБА_2».

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України ( в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя -