Ухвала

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 381/2433/14-ц

провадження № 61-36067св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

третя особа: приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Чернишова Олена Анатоліївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року у складі судді Ковалевської Л. М. та рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Волохова Л. А., Березовенко Р. В., Матвієнко Ю. О.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Чернишова О. А., про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Позовна заява мотивована тим, що 23 серпня 2007 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 50 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23 липня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 23 серпня 2007 року між банком і ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого відповідачі надали в іпотеку належне їм нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1, та земельну ділянку за вказаною адресою.

Вказувало, що зобов'язання щодо повернення кредиту ОСОБА_4 не виконав, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 10 квітня 2014 року становить 166 517,29 доларів США.

Ураховуючи наведене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання йому права продажу від імені відповідачів будинку АДРЕСА_1, а також виселити виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаному житловому будинку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у банку відсутні будь-які підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 23 серпня 2007 року, оскільки цим договором не забезпечено виконання умов кредитного договору від 23 серпня 2007 року, укладеного між банком та ОСОБА_1

Короткий зміст судових рішень суду апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 березня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 166 517,29 доларів США, що еквівалентно 2 099 782,98 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки, що перебуває в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк» - будинок загальною площею 125,3 кв. м, житловою площею 87,1 кв. м, розташований по АДРЕСА_1.

Предмет іпотеки, який перебуває у власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, підлягає реалізації шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Визначено початкову ціну предмета іпотеки - 597 000 грн.

У частині позовних вимог про виселення відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 березня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Київської області скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 166 517,29 доларів США, що еквівалентно 4 418 253,21 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки, що перебуває в іпотеці ПАТ КБ «ПриватБанк» - будинок загальною площею 125,3 кв. м, житловою площею 87,1 кв. м, розташований по АДРЕСА_1.

Предмет іпотеки, який перебуває у власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, підлягає реалізації шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Визначено початкову ціну предмета іпотеки - 597 000 грн.

У частині позовних вимог про виселення відмовлено.

Визначено, що рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що у договорі іпотеки від 23 серпня 2007 року у пункті 35.2 допущено описку, а саме: вказано «кредитний договір № KIFOGA00003561» замість правильного «кредитний договір № KIFOGA00003581», що встановлено рішенням Апеляційного суду Київської області від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки дійсним.

Апеляційний суд вважав, що оскільки позичальник не виконує своїх обов'язків з повернення кредиту належним чином, то у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 166 517,29 доларів США, що еквівалентно 4 418 253,21 грн, слід звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

Крім того суд вважав, що оскільки у відповідачів відсутнє інше житло, то рішення суду у частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не врахував тієї обставини, що спірним договором іпотеки забезпечено інший кредитний договір, що вказано у його змісті.

Вважає, що суд не повинен був брати до уваги та вказувати стартову ціну продажу предмету іпотеки у розмірі 597 000 грн, так як експертна оцінка, на яку посилався банк, виготовлена його ж працівниками, які не є суб'єктами оціночної діяльності.

Посилається, що апеляційним судом не було зазначено усіх складових заборгованості та не перевірено обґрунтованості нарахування штрафів і пені у доларах США.

Також вважає незаконним і рішення районного суду, яким не було взято до уваги усіх обставин, які дають підставу для відмови у задоволенні позову банку.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У грудні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу ОСОБА_2, в яких вказує, що доводи скарги є безпідставними, не спростовують правильності рішення апеляційного суду. Відповідач намагається скористатися технічною опискою у спірному договорі іпотеки, щоб уникнути відповідальності.

Вважає також не обґрунтованими посилання ОСОБА_2 на надання банком неправильної оцінки предмету іпотеки, оскільки, у разі незгоди з нею, відповідач мала право заявити клопотання про призначення відповідної судової експертизи або надати свій об'єктивний варіант ціни, що зроблено не було.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 381/2433/14-ц з Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 передано до Верховного Суду.

У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду з Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року справу призначено до розгляду.

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з наступного.

Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року справу № 205/578/14-ц (провадження № 61-10184св18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу та виселення, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8, на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2016 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою ВеликоїПалати Верховного Суду від 05 лютого 2019 року вказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду (провадження № 14-48цс19).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 205/578/14-ц (провадження № 14-48цс19).

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - приватний нотаріус Фастівського міського нотаріального округу Чернишова Олена Анатоліївна, про звернення стягнення на предмет іпотеки (справа № 381/2433/14-ц), за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_5, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - Орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення (справа № 205/578/14-ц), за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8, на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник О. В . Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников Ю. В. Черняк