Справа № 361/5604/16 Головуючий в суді І інстанції СердинськийВ.С.
Провадження № 22ц-824/3295/19 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

08 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Іванової І.В. та Матвієнко Ю.О.,-

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Садівничого товариства «Труд», третя особа: Броварська районна державна адміністрація Київської області про визнання загальних зборів незаконними, визнання дій незаконними та неправомірними, визнання недійсними та скасування протоколу та рішень загальних зборів,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 31 травня 2009 року, на підставі одноголосного рішення, оформленого протоколом загальних зборів членів СТ «Труд», він був обраний головою вказаного садівничого товариства.

16 червня 2016 року після отримання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, йому стало відомо, що державним реєстратором Реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області Максаком В.О. 22.10.2015 р. були внесенні зміни до відомостей про юридичну особу, а саме: зареєстровано керівником Садівничого товариства «Труд» ОСОБА_4

Відповідно до протоколу №1 загальних зборів СТ «Труд» від 06 червня 2015 року, на вказаних зборах членами садівничого товариства були розглянуті питання та прийнято рішення про: обрання голови та секретаря зборів СТ «Труд»; прийняття до складу СТ «Труд» нових членів; звільнення з займаних посад голови правління ОСОБА_3 та членів правління; обрання нового складу правління СТ «Труд»; обрання нового голови правління СТ «Труд»; обрання спостережної ради СТ «Труд»; визначення уповноважених представників на здійснення подальших дій щодо проведення державної реєстрації змін до установчих документів СТ «Труд».

Вважає, що 06 червня 2015 року загальні збори СТ «Труд» були проведені неуповноваженими особами, з порушенням встановленого діючим законодавством порядку, без наявності відповідного кворуму, протокол загальних зборів СТ «Труд» від 06.06.2015 р. підписаний неуповноваженими особами, не завірений печаткою, головою правління та головою зборів обрані не члени садівничого товариства, протокол містить ознаки підробки, підписи осіб на протоколі не завірені печаткою садівничого товариства, рішення, які зазначені в оспорюваному протоколі загальних зборів від 06.06.2015 р. членами товариства не обговорювалися. Як наслідок, при оформленні 06.06.2015 р. протоколу №1 загальних зборів СТ «Труд», та в подальшому внесенні відповідних змін до Реєстру реєстраційною службою, на його думку, були порушені норми діючого законодавства та права, інтереси і свободи усіх членів СТ «Труд», а також права самого товариства.

Посилаючись на викладене, просив суд визнати ці загальні збори СТ «Труд», незаконними, такими, що не відбулися, в зв'язку з відсутністю кворуму та такими, що проведені з порушенням встановленого статутом порядку, визнати дії ОСОБА_4 в частині скликання та проведення 06.06.2015 р. загальних зборів СТ «Труд» незаконними та неправомірними, визнати недійсними та скасувати рішення загальних зборів СТ «Труд», що оформлено протоколом №1 загальних зборів СТ «Труд» від 06 червня 2015 року та протокол №1 загальних зборів СТ «Труд».

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, посилається на те, що загальні збори СТ «Труд» були проведені неуповноваженими особами, з порушенням встановленого діючим законодавством та статутом СТ «Труд» порядку, без наявності відповідного кворуму, протокол загальних зборів СТ «Труд» від 06.06.2015 р. підписаний неуповноваженими особами, не завірений печаткою, головою правління та головою зборів обрані не члени садівничого товариства, протокол містить ознаки підробки, підписи осіб на протоколі не завірені печаткою садівничого товариства, рішення, які зазначені в оспорюваному протоколі загальних зборів від 06.06.2015 р. членами товариства не обговорювалися, тому вважає висновок суду про відмову у задоволенні позову необґрунтованим.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог щодо недотримання вимог закону під час скликання та проведення загальних зборів СТ «Труд» 06 червня 2015 року, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, статут СТ «Труд» прийнято загальними зборами членів Садівницького товариства «Труд» від 12.12.1995 р., та зареєстровано у виконавчому комітеті Броварської районної Ради народних депутатів Київської області, згідно розпорядження № 917 від 17.17.1996 р. (а.с.20-35 том І).

Відповідно до підпункту б) пункту 4.2. розділу 4 Статуту СТ «Труд», голова правління є виборною посадою та обирається загальними зборами членів СТ «Труд» строком на три роки. Як вбачається із змісту протоколу загальних зборів СТ «Труд» від 31.05.2009 р., позивача ОСОБА_3 було обрано головою правління СТ «Труд» 31.05.2009 року терміном на 3 роки (а.с.85-94 том І).

Враховуючи положення підпункту б) пункту 4.2. розділу 4 Статуту СТ «Труд», строк повноважень позивача як голови правління СТ «Труд» сплинув (закінчився) 31 травня 2012 року.

Згідно протоколу №1 загальних зборів членів СТ «Труд» від 06 червня 2015 року, головою садівничого товариства обрано відповідача ОСОБА_4 (а.с.59-64 том І).

Статутом передбачено набуття однією особою однієї садової (земельної) ділянки. Відповідно, на кожну земельну ділянку, згідно з пунктом 2.2. розділу 2 Статуту, видається одна членська книжка. Кількість ділянок (166 ділянок, з яких 164 - для ведення садівництва, 2 - технічного загального користування), визначена в пункті 1.1. розділу 1 Статуту, дорівнює кількості членів товариства СТ «Труд» та дорівнює кількості членських книжок.

Пунктом 1.1. розділу 1 Статуту визначено, що Садівниче товариство «Труд» є добровільним об'єднанням громадян, що проживають або працюють в м. Києві та в Броварському районі Київської області. Здійснює свою діяльність на земельній ділянці, отриманій в постійне користування для організації колективного садівництва згідно рішення виконкому Київської обласної Ради народних депутатів № 143 від 21.08.1989 р. - 5,7 га, та Пуховської сільської ради народних депутатів Броварського району від 22.08.1991 р. - 5,4 га, загальною площею 11,1 га, за адресою: Київська область, Броварський район, с. Пуховка з кількістю ділянок 166, площею 0,05 70-0,0585 кожна.

Статутом передбачено набуття однією особою однієї садової (земельної) ділянки. Відповідно, на кожну земельну ділянку, згідно з пунктом 2.2. розділу 2 Статуту, видається одна членська книжка. Кількість ділянок (166 ділянок, з яких 164 - для ведення садівництва, 2 - технічного загального користування), визначена в пункті 1.1. розділу 1 Статуту, дорівнює кількості членів товариства СТ «Труд» та дорівнює кількості членських книжок.

Також в розділі «Перелік засновників (учасників) юридичної особи..» з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.06.2016 р., вбачається, що засновниками (учасниками) СТ «Труд» є фізичні особи, що мають членські книжки.

Отже, при підрахунку членів СТ «Труд», присутніх на загальних зборах 06.06.2015 р., лічильна комісія правомірно виходила з вказаної у статуті кількості ділянок (166 ділянок) та кількості членів СТ «Труд» за кількістю членських книжок (166 штук), які видаються на кожну земельну ділянку.

Відповідно кількість земельних ділянок, що перебувають у користуванні членів СТ «ТРУД» становить 164 ділянки. Тоді кількість членів також не може бути більшою ніж 164 члени.

В такому разі підрахунок кворуму буде наступним: 164/2+1=83 члени.

На загальних зборах були присутні 86 членів СТ «Труд», що підтверджується протоколом лічильної комісії від 06.06.2015 р. Тобто, згідно положень ЗУ «Про кооперацію» та чинного на дату проведення загальних зборів Статуту СТ «Труд», кворум відбувся (а.с.65-69 том І).

Як вбачається з виписки приходних відомостей СТ «Труд» з 2012 по 2015 рік (по членським внескам), кожен член СТ «Труд» сплачує членський внесок стільки разів, скільки йому було надано статусу члена СТ «Труд», тобто скільки разів така особа отримала членську книжку, яка відповідає одній земельній ділянці, зокрема: ОСОБА_6 щорічно (2012, 2013, 2014, 2015 роки) за ділянку № 45 сплачував по 450 грн. і за ділянку № 43 - по 450 грн., всього за дві ділянки - 900 грн.; ОСОБА_7 щорічно (2012, 2013, 2014, 2015 роки) за ділянку № 74 сплачував по 450 грн. і за ділянку № 75 - по 450 грн., всього за дві ділянки - 900 грн.; ОСОБА_8 щорічно (2012, 2013, 2014, 2015 роки) за ділянку № 78 сплачував по 450 грн. і за ділянку № 79 - по 450 грн., всього за дві ділянки - 900 грн.; ОСОБА_9 щорічно (2012, 2013, 2014, 2015 роки) за ділянку № 119 сплачував по 450 грн. і за ділянку № 121 - по 450 грн., всього за дві ділянки - 900 грн.; ОСОБА_10 щорічно (2012, 2013, 2014, 2015 роки) тільки за одну за ділянку № 152 сплачував по 450 грн.; ОСОБА_11 щорічно (2012, 2013, 2014, 2015 роки) тільки за одну за ділянку № 154 сплачував по 450 грн. (а.с.80-81 том І).

Згідно ст. 15 Закону України «Про кооперацію», вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення правління або голови про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; та ін.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-80 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, зокрема дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, не довів, що загальні збори СТ «Труд» 06 червня 2015 року були проведені з порушенням вимог закону, не надав доказів на підтвердження того, що рішення цих зборів оформлено з порушеннями, оскільки кількість членів товариства, присутніх на зборах під час голосування, є більшою за половину його членів, що свідчить про наявність кворуму на загальних зборах.

Крім того, посилання апелянта на неправомірність дій відповідача ОСОБА_4 щодо скликання і проведення цих зборів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в позовній заяві зазначено, учасниками справи не заперечувалося, а свідками в судовому засіданні підтверджено, що ініціатором зборів, які повинні були відбутися 06 червня 2015 року було спільне колегіальне рішення членів та голови правління СТ «Труд», при цьому сам ОСОБА_3 підтверджує, що особисто скликав збори товариства на 06 червня 2015 року, однак не зміг там з'явитися, проте така обставина сама по собі не може свідчити про незаконність проведених зборів товариства, крім того позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх доводів щодо відсутності права ОСОБА_4 бути обраним головою садівничого товариства та що відповідач не є його членом. Поряд з цим, посилання апелянта на відсутність печатки як на підставу недійсності протоколу № 1 загальних зборів СТ «Труд» від 06.06.2015 р., колегія суддів вважає також безпідставним, оскільки чинним законодавством не передбачено обов'язку юридичної особи мати печатку, тому це також не може бути підставою для визнання оскаржуваного рішення зборів товариства недійсними.

Інші доводи апелянта зводяться до переоцінки доказів, суперечливого тлумачення норм матеріального права та незгоди із висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не можуть бути підставою для скасування законного рішення суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: