Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року справа № 542/1464/17

провадження № 2/542/37/19

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрельченко Т.Г.,

при секретарі Коркішко А.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Нехворощанської обєднаної територіальної громади в особі Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права на оренду землі шляхом поновлення договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

29.09.2017 року позивач та його представник ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права на оренду землі шляхом поновлення договору оренди землі.

Позовна заява мотивована тим, що між позивачем та Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області 20.06.2003 року було укладено договір оренди землі загальною площею 350,59 га, що знаходяться за межами населених пунктів на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вищезазначений договір оренди землі було зареєстровано 04.07.2003 року у Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів.

Розпорядженнями голови Новосанжарської РДА № 361 від 04.08.2008 року «Про продовження терміну оренди земельних ділянок», № 156 від 15.04.2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 04.08.2008 року № 361 «Про продовження терміну оренди земельних ділянок» та № 420 від 18.11.2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 04.08.2008 року № 361 «Про продовження терміну оренди земельних ділянок» позивачу було продовжено на 5 років, тобто до 04.08.2013 року, термін оренди земельної ділянки загальною площею 171,2472 га, в тому числі 65,7622 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності та 101,26 га ріллі із невитребуваних земельних часток (паїв).

Починаючи з 2003 року, позивач використовує вищезазначені землі для товарного сільськогосподарського виробництва, виконує умови договору відкрито і безперервно, сплачує орендні платежі за користування ними, та вважає, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0946 площею 65,7622 га, укладений 20.06.2003 року між Новосанжарською РДА Полтавської області та ним, повинен бути продовжений на сім років, тобто з 04.08.2013 року до 04.08.2020 року, на підставі ч. 3 ст. 19 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої договір оренди землі не може бути меншим як 7 років, що змусило його звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03.10.2017 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.10.2017 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.11.2017 року відкрито провадження у справі, призначено справу до попереднього судового засідання.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 12.12.2017 року справу призначено до розгляду в судове засідання.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.02.2018 року заяву позивача та його представника про зупинення провадження у справі задоволено, зупинено провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступника Нехворощанську обєднану територіальну громаду.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17.01.2019 року провадження у справі відновлено, судовий розгляд справи продовжено, призначено судове засідання.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25.02.2019 року замінено первісних відповідачів по справі Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Новосанжарську районну державну адміністрацію Полтавської області на належного відповідача Нехворощанську обєднану територіальну громаду в особі Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.04.2019 року вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні.

Позивач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Нехворощанської обєднаної територіальної громади в особі Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю.

Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків.

Заслухавши сторони, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, повязані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Стаття 13 Закону України «Про оренду землі» закріплює норму, згідно якої договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

До того ж необхідно зазначити, що згідно вимог частини 1 статті 210 Цивільного кодексу України, статті 125 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.06.2003 року між Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області та ОСОБА_3 було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 350,59 та, що знаходиться на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір було зареєстровано 04.07.2003 року в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів за № 6 (а.с. 50-53).

Розпорядженнями голови Новосанжарської РДА № 361 від 04.08.2008 року «Про продовження терміну оренди земельних ділянок» (а.с. 47), № 156 від 15.04.2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 04.08.2008 року № 361 «Про продовження терміну оренди земельних ділянок» (а.с. 49) та № 420 від 18.11.2011 року «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 04.08.2008 року № 361 «Про продовження терміну оренди земельних ділянок» (а.с. 47) позивачу було на 5 років продовжено термін оренди земельної ділянки загальною площею 171,2472 га, в тому числі 65,7622 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер :00:001:0946) та 101,26 га ріллі із невитребуваних земельних часток (паїв). Таким чином, термін оренди позивачем земельної ділянки був визначений до 04.08.2013 року.

Площа земельних ділянок визначена відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 54-57).

З довідки виконавчого комітету Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-27/81 від 16.02.2017 року за користування землями запасу державної власності та невитребуваними земельними частками (паями) ОСОБА_3 сплачував орендну плату: за 2012 рік в розмірі 104279,75 грн., за 2013 рік 104279,75 грн., за 2014 рік 99487,14 грн., за 2015 рік 118105,67 грн, за 2016 рік 141734,38 грн. (а.с. 62).

Відповідно до квитанції 2Р2337 від 23.08.2017 року позивачем було сплачено орендну плату за користуванням земельною ділянкою в 2017 році в розмірі 115082,29 грн. (а.с. 74).

Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № ПН-103/0-109/0/63-18 від 28.12.2018 року земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0946 площею 65,7622 га, яка значиться в акті прийому-передачі від 21.12.2018 року за № 6, передано у власність Нехворощанської обєднаної територіальної громади в особі Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 124-136).

Відповідно до повідомлень Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 01-14/15 від 11.01.2019 року та № 01-14/47 від 12.02.2019 року вищезазначена земельна ділянка передана у комунальну власність громади та проведено її державну реєстрацію, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.01.2019 року, індексний номер витягу 153409359 (а.с. 120, 122, 123).

Статтею 764 ЦК України передбачено таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично визначає два випадки поновлення договору оренди землі.

Так, зокрема частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі № 6-10цс15 та за змістом ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України, а також у постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18).

З прийняттям цієї постанови внесена визначеність при застосуванні положення частин першої-пятої, а також частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо переважного права на поновлення договору оренди землі.

Частинами 8, 11 статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Отже, аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що для поновлення договору оренди землі з підстави, яка передбачена частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, при цьому орендар належно виконує свої обовязки за договором оренди землі; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

Так, на підтвердження того, що позивач після закінчення строку дії договору оренди землі продовжує користуватися земельною ділянкою відповідача, позивачем надано суду докази регулярної сплати ним орендних платежів за 2012-2017 роки.

Аналізуючи вищезазначене, слід прийти до висновку, що оскільки після закінчення строку договору оренди землі позивач продовжував користуватися спірною земельною ділянкою та виконувати умови договору оренди землі, а відповідач, в свою чергу, протягом одного місяця після закінчення строку договору не звернувся до позивача з листом-повідомленням про заперечення в поновленні договору оренди землі, договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Доказів неналежного виконання позивачем своїх зобовязань за Договором оренди, матеріали справи не містять.

Статтею 30 Закону України «Про оренду землі» визначено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

За правилами частин 1, 3 статті 19 Закону України «Про оренду землі», строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. При передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Таким чином, оскільки досліджені судом докази по справі свідчать про те, що після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки від 20.06.2003 року, позивач продовжував користуватися земельною ділянкою, яка належить відповідачу, а відповідач протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не повідомив позивача щодо свого небажання поновлювати договір оренди землі, суд дійшов висновку, що договір оренди землі необхідно визнати поновленим терміном на сім років, тобто до 04.08.2020 року .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 272, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 78, 93, 125 Земельного Кодексу України, ст.ст. 6, 210, 626, 764, 777 Цивільного кодексу України, ст.ст. 13, 17, 19, 30, 33 Закону України «Про оренду землі», суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до Нехворощанської обєднаної територіальної громади в особі Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права на оренду землі шляхом поновлення договору оренди землі задовольнити.

Визнати право ОСОБА_5 на оренду земельної ділянки площею 65,7622 га з кадастровим номером :00:001:0946 на умовах договору оренди від 20 червня 2003 року, зареєстрований 04 липня 2003 року за № 6 в Новосанжарському районному відділі земельних ресурсів, укладений між Новосанжарською районною державною адміністрацією та ОСОБА_3, шляхом його поновлення до 04 серпня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_3, місце реєстрації: с. Лівенське, Новосанжарського району, Полтавської області, 39361;

відповідач: Нехворощанська обєднана територіальна громада в особі Нехворощанської сільської ради, Новосанжарського району, місцезнаходження: вул. Миру, 43, с. Нехвороща, Новосанжарський район, Полтавська область, 39354.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_6

Повний текст рішення суду виготовлено 09 квітня 2019 року.