КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м. Київ

Справа №755/14142/15-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/2047/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: СоколовоїВ.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва постановлену під головуванням судді Чех Н.А. 19 вересня 2018 року у м. Києві, у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду,

В С Т А Н О В И В

У липні 2018 року заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що ухвалою Дніпровськгого районного суду м. Києва від 06 серпня 2015 року видано виконавчі листи на примусове виконання рішення третейського суду, яким в солідарному порядку стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 69567,09 грн. 13 лютого 2018 року Носівський районний суд Чернігівської області постановив рішення, яким визнав поруку ОСОБА_2 за договором поруки укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такою, що припинена 18 липня 2013 року. Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 18 червня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. У зв'язку з чим просила визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду - задоволено.

Визнано виконавчий лист №755/14142/15-ц виданий 06 серпня 2015 року про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором таким, що повністю не підлягає виконанню.

Не погодилось із вищезазначеним судовим рішенням АТ «Укрсоцбанк», його представником подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про незаконність ухвали, як такої, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що пунктом 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв'язку з цим, у разі, якщо виконавчий лист вже пред'явлено до виконання,необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, щоне підлягає виконанню немає. Вказував, що положення ст. 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки та посилається на висновок у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі №6-172цс15. Також зазначає що, ОСОБА_2 не заявляла зустрічного позову під час розгляду справи у третейському суді, та пропустила строки позовної давності при зверненні до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом про визнання поруки припиненою.

Враховуючи вищевикладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 з доводами представника АТ «Укрсоцбанк» викладеними в апеляційній скарзі не погоджується в повному обсязі. Вказує на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що обов'язок ОСОБА_2 відсутній повністю у зв'язку з його припиненням, а тому просить апеляційну скаргу АТ «Укрсоцбанк» відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року залишити без змін

Від ОСОБА_2, ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник АТ «Укрсоцбанк» в судове засідання не з'явилися про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому його неявка, згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Постійно діючого Третейського суду від 26 січня 2015 року стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» борг в сумі 68241,08 грн та 1082,41 грн витрат пов'язаних з вирішенням спору третейським судом. Рішення мотивовано тим, що позичальник ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором № 032АІ1 від 19 грудня 2011 року не виконав. ОСОБА_2 згідно договору поруки № 032AI1-ПОР зобов'язалася відповідати солідарно за зобов'язаннями ОСОБА_3

Дніпровським районним судом м. Києва 06 серпня 2015 року було видано виконавчі листи на примусове виконання рішення третейського суду.

ВДВС Кременчуцького РУЮ було відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 69567,09 грн.

Рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року визнано поруку ОСОБА_2 за договором поруки № 32АІ1-ПОР від 19 грудня 2011 року укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2, такою, що припинена. При цьому, в мотивувальній частині рішення судом встановлено, що порука припинилася 18 липня 2013 року.

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 18 червня 2018 року рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року залишено без змін.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що обов'язок боржника відсутній повністю, оскільки рішенням суду поруку ОСОБА_2 припинено.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК Українисуд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку із його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Носівського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року поруку ОСОБА_2 за договором поруки № 32АІ1-ПОР від 19 грудня 2011 року укладеним між ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_3 та ОСОБА_2, визнано такою, що припинена, тобто його зобов'язання, як поручителя, перед кредитором щодо сплати заборгованості за кредитним договором № 032АІ1 від 19 грудня 2011 року припинилося. До того ж судом встановлено, що порука припинилась в 2013 році, тобто до того як був виданий виконавчий лист.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання виконавчого листа №755/14142/15-ц від 06 серпня 2015 року щодо стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що положення ст. 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не можуть застосовуватися до правовідносин у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки, про що вказано у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі №6-172цс15 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки висновки викладені у вказаній постанові стосуються іншого предмету та виникли із інших правовідносин. У даній справі не вирішувалося питання припинення поруки, вже є рішення суду, що набрало законної сили, яким встановлено обставини припинення поруки, тобто припинено зобов'язання на примусове виконання якого видано виконавчий лист.

Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та дійшов обґрунтованого та законного висновку про наявність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, та не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність постановленої судом ухвали, а тому не можуть бути підставою для її скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 19 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя -доповідач:

Судді:

Повний текст постанови складений 18 січня 2019 року.