Справа №: 272/964/18
Провадження № 2/272/31/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

за участі: позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,суд, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що в 1999 році їй та відповідачу по справі було надано у користування квартиру АДРЕСА_1. 03.04.2009 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Ще до розірвання шлюбу в лютому 2009 року відповідач по справі, ОСОБА_4 залишив сімю та переїхав проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що відповідач довготривалий час не проживає за місцем реєстрації АДРЕСА_2, не сплачує комунальні послуги, та не приймає ніякої участі в утриманні квартири за місцем реєстрації.

Реєстрація відповідача у вищевказаній квартирі обмежує законні права позивача. При зверненні позивача безпосередньо до ОСОБА_4 з приводу зняття з реєстрації в добровільному порядку, останній постійно ухиляється від вирішення даного питання в позасудовому порядку.

Враховуючи вищезазначене, позивач просить суд визнати, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3. Судовий збір просить стягнути з відповідача на її користь.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 20.09.2018 року позов не визнав, заперечував проти його задоволення.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що вже тривалий час ОСОБА_4 не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, в квартирі відсутні його речі. Комунальні послуги за квартиру сплачує ОСОБА_2

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Згідно довідки виданої виконкомом Новоівницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 10.07.2018 №816 вбачається, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_4 належить територіальній громаді селища Новоівницького (а.с.9). Відповідно до довідки виданої виконкомом Новоівницької сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 10.07.2018 року №817 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_5 зареєстровані: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5; ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6; ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.10). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання гр.ОСОБА_2, від 23.07.2018 року №399 вбачається, що ОСОБА_2 проживає у відомчій квартирі за адресою: селище Новоівницьке, АДРЕСА_6. ОСОБА_4 не проживає у вищевказаній квартирі з 2009 року (а.с.12).

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17 липня 1997 року відповідно доЗакону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися й розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що передбачено і положеннями ст.ст.316,317,319,321 ЦК України, а обмеження чи втручання у право власника можливо лише з підстав, передбачених законом.

Згідно зі ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

В силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.ст.71,72 ЖК Української РСР, якщо особа не проживає в жилому приміщенні без поважних на те причин понад встановлені законом строки, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Згідно положеньст.156 ЖК Української РСР, члени сім'ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. Таке право вони втрачають лише в разі вибуття на інше постійне місце проживання і припинення внаслідок цього сімейних стосунків з власником.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщення. Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом.

Відсутність відповідача по справі ОСОБА_4 за зареєстрованим місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_9, понад рік, а саме починаючи з 2009 року, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між позивачем та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не проживаючи в спірній квартирі більше року без поважних причин, є таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в звязку з чим поданий позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Задовольняючи позов, суд у відповідності до положень ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст.316,317,319,321,391,405 ЦК України, ст.ст. 71,72,156 ЖК Української РСР, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 247, 259, 263 265, 268, 273, 280, 281, 284, 354, 355 ЦПК України,суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактичне місце проживання: c.Осиково, вул.Гагаріна, 11, Коростишівського району, Житомирської області) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_7.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:ОСОБА_9