Справа № 591/6376/18
Провадження № 2/591/814/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Кривцової Г.В.
секретаря судового засідання Кальченко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/6376/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
24 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Вимоги мотивує тим, що він є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач дружина позивача, зареєстрована у вказаній квартирі, однак з лютого 2018 року у них погіршились стосунки, дружина забрала свої речі та речі дітей і пішла проживати до своїх батьків. В квартирі фактично не проживає з лютого 2018 року, її особистих речей в квартирі немає, не сплачує комунальні послуги, не несе витрат по утриманню квартири. На даний час в провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу між сторонами. У добровільному порядку знятись з реєстрації відповідач відмовляється, однак не проживає у квартирі більше шести місяців.
Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача у його квартирі тягне додаткові витрати на утримання житла, оплату комунальних послуг. Посилаючись на ст.ст. 71,72 ЖК України, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі, власником якої є позивач.
Позивач та його представник в судове засідання не зявився, направивши заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за фактичним місцем проживання, будь-яких заяв не подавала.
Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 7-13).
Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Житло-Сервіс-Інвест» 12.09.2018 року, в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 позивач, ОСОБА_2 дружина, ОСОБА_3 донька (а.с. 14).
Тобто, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що в свою чергу підтверджується також довідкою ЦНАП Сумської міської ради від 30.10.2018 року (а.с.19).
Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі з лютого 2018 року, тобто станом на час розгляду справи - більше одного року, в квартирі відсутні її особисті речі, хоча перешкод щодо проживання в квартирі їй ніхто не чинив.
Доказів щодо існування будь-якої домовленості між позивачем як власником квартири та відповідачем як членои сімї щодо подальшого проживання відповідача у квартирі та користування житловим приміщенням суду не надано.
Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача в квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач несе додаткові витрати по утриманню житла та зайві комунальні витрати.
Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованим, та підлягає задоволенню.
Враховуючи все вищевикладене, виходячи з положень норм ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратила право користування квартирою як член сімї власника, в звязку з її відсутністю і не проживанням в даній квартирі більше одного року без поважних причин.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн. (а.с.2).
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 61 в будинку № 33 на вул. Заливній в м. Суми.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 10.04.2019 року.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова