Справа № 462/7210/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 квітня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

за участю секретаря Рущак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Орізон» до ОСОБА_2 про стягнення зароборгованості за кредитним договором,-

встановив:

КС «Орізон» звернулася з позовом в суд про стягнення з ОСОБА_2 10 654,02 грн. заборгованості за кредитним договором №38-2 від 30.05.2008 року та судові витрати. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що між позивачем та ОСОБА_2 30.05.2008р. було укладено кредитний договір № 38-2, за умовами якого кредитна спілка зобовязувалася надати відповідачу кредит на інші потреби у сумі 2150,00 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, строком на 18 місяців, з 30 травня 2008 року до 30 листопада 2009 року, а позичальник зобовязувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 36 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом за користування кредитом у визначений строк. Позивач виконав свої зобовязання за договором, проте відповідач свої зобовязання по погашенню кредиту та сплаті визначених відсотків за користування кредитними коштами не виконав, тому позивач звертався до суду та було видано судовий наказ про стягнення з відповідача боргу 2459 грн. 60 коп. та ухвалено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 2078 грн. 24 коп. Станом на 30.09.2018 року, у звязку з невиконанням відповідачем грошового зобовязання відповідачу нараховано відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 4940,88 грн. Крім того, у звязку з простроченням відповідачем грошового зобовязання за кредитним договором № 38-2 від 30.05.2008р., у відповідності до ст.625 ЦК України просить стягнути з відповідача 5713,14 грн. інфляційних збитків та 3 % річних за період з 01.06.2008 р. до 30.09.2018 роки.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 28.12.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи (а.с. 47).

Суд ухвалив справу розглядати без участі представника позивача, який подав клопотання, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності позивача та проти заочного розгляду справи не заперечує, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, хоча про дату, час і місце судового засідання розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Зі змісту ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 07.12.2009 року Залізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської філії №1 Кредитної спілки «Орізон» борг в сумі 2459, 60 грн. (а.с.12).

Крім того, рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 29.11.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Орізон» заборгованість за кредитним договором №38-2 від 30.05.2008 року в розмірі 2078 грн. 24 коп. (а.с.11).

Вказаними судовими рішеннями встановлені наступні обставини: 30.05.2008 року між КС Орізон та ОСОБА_2 укладено кредитний договір. Згідно договору кредиту КС Орізон надав відповідачу кредит в розмірі 2150 грн. 00 коп. із сплатою 36 % річних строком на 18 місяців по 28.11.2009 року. Нараховані відсотки по депозитних внесках (збитки) за період з 30.11.2009 року по 28.04.2012 року 22% річних 29 місяців 1143 грн. 08 коп.Згідно поданого позивачем розрахунку відповідач заборгував позивачу 2078 грн. 24 коп., з яких 935 грн. 16 коп. несплачені відсотки, 1143 грн. 08 коп. завдані збитки. Суд приймає до уваги поданий позивачем розрахунок, оскільки він повністю відповідає зібраним та перевіреними судом матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.3.6 кредитного договору прострочення сплати кредиту та/або процентів за користування кредитом (згідно графіку розрахунків) не зупиняє нараховуння процентів, крім випадків прийняття окремого рішення про це кредитодавцем.

Згідно пункту 5.1.9. даного договору позичальник зобовязаний у випадку прострочення сплати частинами або всієї суми кредиту сплатити нараховані проценти за кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення.

З долученого до матеріалів справи розрахунку боргу вбачається, що станом на 30.09.2018р. борг згідно судового рішення становить 4537,84 грн., нараховані відсотки з 15.05.2012 р. до 30.09.2018 р. в розмірі 4940,88 грн. (а.с. 23).

З позовної заяви вбачається, що з дати винесення рішення суду від 29.11.2013р. і по даний час відповідач належним чином не виконала грошові зобов"язання перед КС "Орізон".

Як вбачається із позиції Верховного суду, зокрема у справі №444/9519/12 від 28 березня 2018 року, ОСОБА_3 Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

З огляду на вказане ОСОБА_3 Верховного Суду відхиляє аргументи про те, що на підставі статті 599 та частини четвертої статті 631 ЦК України кредитодавець мав право нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що наявність судових рішень про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України, а відтак стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами є безпідставним, оскільки наявні судові рішення, за якими вже стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість та відсотки за користування кредитними коштами за кредитним договором від 30.05.2008р., суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 4940,88 грн. відсотків за користування кредитом за період з 15.05.2012р. до 30.09.2018р. слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку, і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором.

У відповідності до вищезгаданих норм Цивільного кодексу України, суд вважає, що наявність судових рішень про задоволення вимог кредитора, які на даний час не виконані боржником, не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином.

Згідно із ч.2 статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобовязання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З розрахунку боргу вбачається, що станом на 30.09.2018р. нараховані інфляційні збитки та 3 % річних за період з 01.06.2008р. до 30.09.2018р. становлять 5713,14 грн.(а.с. 23).

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_2 на користь Кредитною спілкою Орізон необхідно стягнути 5713,14 грн. інфляційних збитків та 3 % річних за період з 01.06.2008р. до 30.09.2018р.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь держави 1762 грн. 00 коп. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 264, 265, 268, 280-281 ЦПК України, ст.526, 527, 530, 549, 610-611, 627, 1050, 1054 ЦК України, суд

ухвалив:

Позов Кредитної спілки «Орізон» до ОСОБА_2 про стягнення зароборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Кредитної спілки «Орізон» (80670, смт. Підкамінь, вул. Незалежності, буд. 60, Бродівський район Львівська область, - 5713 (п'ять тисяч сімсот тринадцять) грн. 14 грн інфляційних збитків та 3 % річних.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

В решті вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Кредитна спілка «Орізон», місцезнаходження: 80670, смт. Підкамінь, вул.Незалежності, буд. 60 Бродівський район Львівська область, .

Відповідач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2).

Дата складення повного заочного рішення суду 08 квітня 2019 року.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз