У х в а л а

10 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 210/2133/18

провадження № 61-5841ск19

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа - директор департаменту з персоналу публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» Пилипенко Олена Віталіївна, про стягнення сум, належних звільненому працівникові,

В с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», в якому просив стягнути з останнього невиплачений при звільненні середній заробіток за період часу з 08 год.00 хв. до 14 год. 09 хв. 01 серпня 2017 року в сумі 1 100 грн 57 коп., а також середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 жовтня 2018 року позов залишено без задоволення.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу 01 серпня 2017 року з 08 год. 00 хв. до 14 год. 09 хв. у розмірі 1 100 грн 57 коп. У задоволенні решти позову відмовлено.

15 березня 2019 року ОСОБА_2 надіслав засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувану постанову апеляційного суду, в частині відмови в задоволенні позову скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Як зазначає в касаційній скарзі сам ОСОБА_2, ціна позову в даній справі становить 29 931 грн 36 коп., яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921*100=192 100 грн).

Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

При цьому, у касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що трудові спори не можуть бути визнані судом малозначними, і суд апеляційної інстанції протиправно позбавив його права на касаційне оскарження, зазначивши в резолютивній частині судового рішення, що постанова апеляційного суду не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Однак, зазначені ОСОБА_2 аргументи суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, належних доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в малозначній справі ним не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя?доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», третя особа - директор департаменту з персоналу публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» Пилипенко Олена Віталіївна, про стягнення сум, належних звільненому працівникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Пророк