ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2687/18
Провадження №2/477/245/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Козаченка Р.В.,

із секретарем судового засідання - Бітюковою С.В.,

за участю: позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2018 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому виклала свої наступні вимоги.

Під час їх з відповідачем шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, який, після того як вони перестали проживати разом та дотримуватися шлюбно-сімейних відносин, залишився мешкати з нею.

В той же час, відповідач, як батько сина, зобов'язаний його утримувати, але ухиляється від цього, тому просила стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання сина в розмірі Ѕ частини всіх його доходів, але не менше Ѕ частини прожиткового мінімуму дитини.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та просила задовольнити.

Відповідач у судовому засідання підтримав наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов визнав частково і вважав можливим сплачувати аліменти в розмірі 20 % всіх своїх доходів щомісячно.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Сторони перебували у шлюбі, за час якого в них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, батьком кого є відповідач.

Однак сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини.

Син залишився проживати з матір'ю - ОСОБА_1 і перебуває на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а якщо домовленості немає, то за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у

твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів ч.1-3 ст. 181 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина 2 цієї статті визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи обов'язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений

ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх своїх доходів щомісячно.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню, оскільки виходячи з вказаних положень закону, а також положень ст. 161 ЦПК України, саме в такому рекомендованому розмірі аліменти підлягають стягненню з їх платника на утримання однієї неповнолітньої дитини. Доказів та аргументів, за яких розмір цих аліментів необхідно збільшити до 1/2 частки від доходу їх платника суду не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, проживаючого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, мешкаючої по АДРЕСА_2, кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, його повний текст був складений на 01 квітня 2019 року.

Суддя Р.В. Козаченко