РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1434/18

2/609/37/2019

"22" січня 2019 р. Шумський районний суд Тернопільської області

В складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

За участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення аліментів

учасники справи - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 виклад позиції позивача.

1. 05 листопада 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

2. Свої позовні вимоги позивач обгрунтувала тим, що з нею проживає неповнолітня дитина і знаходяться на її утриманні, а відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на її утримання.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 10.12.2018 року.

4 Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року справу було призначено до судового розгляду на 26 грудня 2018 року, 22 січня 2019 року.

5. В судове засідання позивач не з'явилася, однак представила письмову заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю.

6. Відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не представив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

7. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у розірваному шлюбі із 06.09.2018 року, що стверджується рішенням Шумського районного суду Тернопільської області №609/1018/18.

8. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилася одна дитина: дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №198905 від 20.05.2014 року.

9. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом із матірю, що підтверджується довідкою про склад сімї №1291 від 23.10.2018 року, яка видана Васьковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області.

10. В матеріалах справи відсутня інформація про те, що відповідач має регулярний дохід.

ІV. Оцінка Суду.

11. У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

А, статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

12. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Виходячи із змісту статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя)

В свою чергу, за змістом статті 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (частини перша та друга).

13. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів.

14. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд відповідно до статті 182 СК, враховує:

?стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

?стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

?наявність у платника аліментів інших дітей (див. пункт 13), відсутність в матеріалах справи доказів про наявність у нього непрацездатних чоловіка, дружини, батьків;

?відсутність в матеріалах справи доказів про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

?відсутність в матеріалах справи доказів про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

?інші обставини, що мають істотне значення.

15. У відповідності до ст.81 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

16. Відповідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

17. Так, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини буде стягнення аліментів в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, оскільки відповідну заяву подану отримувачем аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину у відповідності до ст. 182 СК України не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу. /редакція статті із змінами, які набули чинності 08.07.2017 року/.

На підставі вищесказаного, враховуючи, що відповідач у вихованні дитини не бере достатньої участі, майновий стан сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, тому із відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

18. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У звязку із чим, оскільки в даних правовідносинах позивач звільнений від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 5, 10-13, 18, 200, 206-207, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Винести заочне рішення.

2. Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, жителька с.Васьківці, вул. Зарічна, буд. 33 Шумського району, Тернопільської області, НОМЕР_1 РНОКПП НОМЕР_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_3 РНОКПП НОМЕР_4) про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

3. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня подання позовної заяви до суду 05 листопада 2018 року.

4. Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_3 РНОКПП НОМЕР_4) в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно процесуальним кодексом України.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 22 січня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_5