Провадження №2/760/386/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року Солом'янський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Усатової І.А,

при секретарі Ковальській К.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, суд -

В С Т А Н О В И В:

25.05.2018 Орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та просив: відібрати від ОСОБА_2, її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення її батьківських прав відносно дитини, передати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на опікування Органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністраці, а також стягнути з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі не менше ніж, 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до повноліття дитини на її користь.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_2 є одинокою матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 З 28.11.2017 дитина перебуває на обліку служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації як така, що опинилася в складних життєвих обставинах у зв'язку з тим, що проживає в сім'ї, де батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків.

Позивач посилався на те, що 22.11.2017 до Служби надійшов лист з Солом'янського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо ситуації в родині ОСОБА_2, яка є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, згідно якого відповідач перебуває під соціальним супроводом у Центрі та з нею складено індивідуальний план з метою мінімізування негативного впливу несприятливих ситуацій на життєдіяльність родини, формування навичок відповідального батьківства, підвищення батьківського потенціалу. Фахівці із соціальної роботи неодноразово відвідували сім'ю за місцем проживання, але не зважаючи на бесіди та рекомендації, ОСОБА_2 не виконує індивідуальний план супроводу. Крім того, під час чергового відвідування родини 17.11.2017, фахівці Солом'янського РЦСССДМ помітили у матері дитини ознаки алкогольного сп'яніння. В ході спілкування вона заперечувала вживання алкоголю, однак на кухні стояли порожні пляшки від алкогольних напоїв. Також у квартирі була присутня стороння особа в нетверезому стані, яка зі слів ОСОБА_2, винаймає кімнату.

Зазначено, що 23.11.2017 спеціаліст служби у справах дітей, залучений спеціаліст служби у справах дітей та сім'ї виконавчого органу Київської міської ради, фахівець із соціальної роботи Солом'янського РЦСССДМ та інспектор сектору ювенальної превенції Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві відвідали малолітнього ОСОБА_3 за місцем проживання. Так, під час відвідування встановлено, що в двокімнатній квартирі проживає ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, його мати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, її співмешканець ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з малолітнім сином. Помешкання, де проживає дитина, перебуває у незадовільному санітарному стані, потребує ремонту, дуже брудно та відчувається стійкий неприємний запах і запах тютюнового диму. Для ОСОБА_3 є дитяче ліжечко, на якому брудна постільна білизна, відсутні засоби гігієни для хлопчика, харчування в обмеженій кількості.

Позивач посилався на те, що 28.11.2017 до служби з'явилася ОСОБА_2, яка надала пояснення щодо санітарного стану помешкання, в якому вона проживає разом з сином та зазначила, що одна із кімнат здається в оренду. Також вона повідомила, що ОСОБА_3 до цього часу не зареєстрований за місцем її реєстрації. На момент спілкування з ОСОБА_2 від неї відчувався стійкий неприємний запах. За результатами обстеження та бесіди з матір'ю дитини, 28.11.2017 малолітнього ОСОБА_3 взято на облік служби у справах дітей як такого, що опинився в складних життєвих обставинах.

Позивач вказав, що під час неодноразових інспектувань сім'ї ОСОБА_3 за місцем проживання встановлено, що помешкання, де проживає дитина, перебуває у незадовільному стані, брудно, в квартирі відчувається запах тютюнового диму, при цьому, відповідач не вживає жодних заходів для приведення помешкання, зокрема кімнати, яку вона займає з дитиною, в належний стан. У квартирі постійно знаходяться сторонні особи, від яких відчувається запах алкоголю.

Позивач посилався на те, що з метою проведення з відповідачем профілактичної роботи та розгляду питання про притягнення її до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, до сектору ювенальної превенції Солом'янського УП ГУНП у м. Києві направлено відповідний лист.

Вказав, що 29.01.2018 до Служби в черговий раз надійшла інформація з Солом'янського РЦСССДМ про те, що з ОСОБА_2, за час перебування її родини під соціальним супроводом з квітня 2017 року по січень 2018 року, постійно проводилася мотиваційна робота, спрямована на мінімізацію неблагополуччя родини ОСОБА_2. Відповідачу фахівці Центру надавали практичні рекомендації щодо наведення чистоти та підтримання порядку в квартирі, лікування від алкогольної залежності. Однак, не зважаючи на зазначене вище, мати дитини не виконує план індивідуального супроводу та рекомендації фахівців Центру.

Позивачем зазначено, що родина ОСОБА_2 раніше вже потрапляла в поле зору служби у справах дітей, оскільки 21.04.2017 до служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації через КБУ «Контактний центр міста Києва» надійшло звернення громадян про неналежне виконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно дитини. В бесіді працівників служби з ОСОБА_2 вона пояснювала, що разом з дитиною постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2. Однак, відвідуючи квартиру за вказаною адресою встановлено, що помешкання потребує ремонту, у хлопчика відсутнє спальне місце, обмаль засобів гігієни. В подальшому з'ясовано, що ОСОБА_2 надавала неправдиву інформацію щодо місця свого проживання з сином, оскільки постійно мешкає в квартирі АДРЕСА_1

Позивач стверджував, що проводячи профілактичну роботу з ОСОБА_2, остання щоразу зобов'язувалася привести кімнату, яку вона займає з дитиною, в належний санітарний стан, проте жодних заходів до сьогоднішнього дня з її боку не вжито.

Позивач вказав, що питання щодо неналежного виконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно сина винесено на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини, засідання якої відбулося 01.02.2018, куди також було запрошено відповідача. Проте, будучи повідомленою про дату та час, на засідання Комісії вона не з'явилася.

Позивачем зазначено також, що 02.02.2018 в рамках профілактичного заходу «Діти вулиці» спеціалісти служби спільно з залученим спеціалістом служби у справах дітей та сім'ї ВО Київської міської ради (КМДА), фахівцем із соціальної роботи Солом'янського РЦСССДМ та інспектором сектору ювенальної превенції Солом'янського УП ГУНП у м. Києві в черговий раз відвідали малолітнього ОСОБА_3 за місцем проживання. Під час відвідування з'ясовано, що помешкання, де проживає родина, перебуває у вкрай незадовільному санітарному стані, брудно, відчувається дуже неприємний запах, обірвані шпалери, на порозі квартири тваринні фекалії. У ОСОБА_3 є дитяче ліжечко, однак на ньому брудна постільна білизна. На момент відвідування на тілі у хлопчика виявлено подразнення від несвоєчасної заміни підгузків та не виконання матір'ю відповідних гігієнічних процедур. У ОСОБА_2 на обличчі були видимі тілесні ушкодження брови над лівим оком. Зі слів її співмешканця ОСОБА_5, саме він наніс їй вказані вище ушкодження, але за що не повідомив. Крім того, в квартирі перебували сторонні чоловіки, від яких відчувався різкий запах алкоголю.

Позивач вказав, що згідно з інформацією, яка неодноразово надходила на адресу Служби з Солом'янського УП ГУНП у м. Києві, ОСОБА_2, яка за вказаною вище адресою проживає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5, його матір'ю ОСОБА_6, характеризуються негативно, оскільки зловживають алкогольними напоями. В квартирі часто збираються сторонні особи, з якими громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розпивають спиртні напої і порушують громадський порядок.

Позивач вказав, що за інформацією сектору ювенальної превенції Солом'янського УП ГУНП у м. Києві, 12.02.2018 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Позивачем пояснено, що 15.02.2018, повторно розглядаючи питання про неналежне виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов'язків відносно дитини, дослідивши всі матеріали справи, Комісія з питань захисту прав дитини ухвалила рішення про доцільність відібрання ОСОБА_3 від матері та надано доручення службі у справах дітей звернутися до суду з відповідним позовом. На підставі зазначеного вище, Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація видала розпорядження від 20.02.2018 № 106 «Про відібрання малолітньої дитини» від матері ОСОБА_2.

Позивач посилався на те, що відповідно до листа сектору ювенальної превенції Солом'янського УП ГУНП у м. Києві від 22.02.2018 № 715/125/55/05-18, 21.02.2018 на підставі вказаного вище розпорядження малолітнього ОСОБА_3 відібрано від матері та влаштовано до дитячої клінічної лікарні № 3 Солом'янського району м. Києва. Під час вилучення дитини працівники СЮП Солом'янського УП ГУНП у м. Києві виявили, що мати хлопчика ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння. За результатами тестування ОСОБА_2 на алкотестері «Драгер», вміст алкоголю у крові ОСОБА_2, зокрема у видихуваному нею повітрі, становить 2,67 ‰ (проміле). У зв'язку з цим відносно ОСОБА_2 складені адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 178 КУпАП та ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Позивач посилався на те, що протягом усього періоду перебування малолітнього ОСОБА_3 на обліку служби у справах дітей, службою вживалися заходи досудового врегулювання спору, шляхом проведення з його матір'ю ОСОБА_2 профілактичної роботи, однак, досягти позитивного результату не вдалося.

Ухвалою судді від 05.07.2018 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 04.10.2018 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позов визнала та зазначила, що на даний час вже не вживає алкогольні напої та на даний час у квартирі проводяться ремонтні роботи з метою забезпечення належних умов для проживання дитини, та з моменту відібрання дитини один раз на тиждень, один раз на два тижні відвідувала його, частіше не мала можливості відвідувати його частіше, оскільки працювала на двох роботах, та на даний момент намагається забрати його додому.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. ч. 7, 8 та 9 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Згідно з нормами ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, крім того, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, а також ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3, батьками якого у свідоцтві у про народження серії НОМЕР_1 зазначено: ОСОБА_8 та ОСОБА_2, відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є одинокою матір'ю малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно листа Солом'янського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 22.11.2017, до Служби у справах дітей Солом'янської РДА у м. Києві, щодо ситуації в родині ОСОБА_2, яка є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1, відповідач перебуває під соціальним супроводом у Центрі та з нею складено індивідуальний план з метою мінімізування негативного впливу несприятливих ситуацій на життєдіяльність родини, формування навичок відповідального батьківства, підвищення батьківського потенціалу. Фахівці із соціальної роботи неодноразово відвідували сім'ю за місцем проживання, але не зважаючи на бесіди та рекомендації, ОСОБА_2 не виконує індивідуальний план супроводу. Крім того, під час чергового відвідування родини 17.11.2017, фахівці Солом'янського РЦСССДМ помітили у матері дитини ознаки алкогольного сп'яніння. В ході спілкування вона заперечувала вживання алкоголю, однак на кухні стояли порожні пляшки від алкогольних напоїв. Також у квартирі була присутня стороння особа в нетверезому стані, яка зі слів ОСОБА_2, винаймає кімнату.

З матеріалів справи вбачається, що 23.11.2017 залучений спеціаліст служби у справах дітей та сім'ї виконавчого органу Київської міської ради, фахівець із соціальної роботи Солом'янського РЦСССДМ та інспектор сектору ювенальної превенції Солом'янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві відвідали малолітнього ОСОБА_3 за місцем проживання. Так, під час відвідування встановлено, що в двокімнатній квартирі проживає ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, його мати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, її співмешканець ОСОБА_7 та ОСОБА_2 з малолітнім сином. Помешкання, де проживає дитина, перебуває у незадовільному санітарному стані, потребує ремонту, дуже брудно та відчувається стійкий неприємний запах і запах тютюнового диму. Для ОСОБА_3 є дитяче ліжечко, на якому брудна постільна білизна, відсутні засоби гігієни для хлопчика, харчування в обмеженій кількості.

28.11.2017 ОСОБА_2 надала пояснення Начальнику служби у справах дітей Солом'янської РДА в м. Києві щодо санітарного стану помешкання, в якому вона проживає разом з сином та зазначила, що одна із кімнат здається в оренду. Також вона повідомила, що ОСОБА_3 до цього часу не зареєстрований за місцем її реєстрації. На момент спілкування з ОСОБА_2 від неї відчувався стійкий неприємний запах. За результатами обстеження та бесіди з матір'ю дитини, 28.11.2017 малолітнього ОСОБА_3 взято на облік служби у справах дітей як такого, що опинився в складних життєвих обставинах.

У відповідності до Наказу № 44-с від 28.11.2017 Служби у справах дітей Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 28.11.2017 перебуває на обліку служби у справах дітей Солом'янської в місті Києві державної адміністрації як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилався на те, що під час неодноразових інспектувань сім'ї ОСОБА_3 за місцем проживання встановлено, що помешкання, де проживає дитина, перебуває у незадовільному стані, брудно, в квартирі відчувається запах тютюнового диму, при цьому, відповідач не вживає жодних заходів для приведення помешкання, зокрема кімнати, яку вона займає з дитиною, в належний стан. У квартирі постійно знаходяться сторонні особи, від яких відчувається запах алкоголю.

Також в обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що родина ОСОБА_2 раніше вже потрапляла в поле зору служби у справах дітей, оскільки 21.04.2017 до служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації через КБУ «Контактний центр міста Києва» надійшло звернення громадян про неналежне виконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно дитини. В бесіді працівників служби з ОСОБА_2 вона пояснювала, що разом з дитиною постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2. Однак, відвідуючи квартиру за вказаною адресою встановлено, що помешкання потребує ремонту, у хлопчика відсутнє спальне місце, обмаль засобів гігієни. В подальшому з'ясовано, що ОСОБА_2 надавала неправдиву інформацію щодо місця свого проживання з сином, оскільки постійно мешкає в квартирі АДРЕСА_1 Також зазначено, що проводячи профілактичну роботу з ОСОБА_2, остання щоразу зобов'язувалася привести кімнату, яку вона займає з дитиною, в належний санітарний стан, проте жодних заходів до сьогоднішнього дня з її боку не вжито.

Крім того, як вбачається з рапортів начальнику Солом'янського УП ГУ НП у місті Києві дільничого офіцера поліції, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1, проживає разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5, його матір'ю ОСОБА_6, вищезазначені особи характеризуються негативно, оскільки систематично зловживають алкогольними напоями, умови для проживання малолітньої дитини в квартирі не створені через вкрай незадовільний санітарний стан.

Як вбачається з листа Солом'янського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді від 19.01.2018, з ОСОБА_2, за час перебування її родини під соціальним супроводом з квітня 2017 року по січень 2018 року, постійно проводилася мотиваційна робота, спрямована на мінімізацію неблагополуччя родини ОСОБА_2. Відповідачу фахівці Центру надавали практичні рекомендації щодо наведення чистоти та підтримання порядку в квартирі, лікування від алкогольної залежності. Однак, не зважаючи на зазначене вище, мати дитини не виконує план індивідуального супроводу та рекомендації фахівців Центру.

З матеріалів справи вбачається, що питання щодо неналежного виконання ОСОБА_2 батьківських обов'язків відносно сина винесено на розгляд Комісії з питань захисту прав дитини, засідання якої відбулося 01.02.2018, куди також було запрошено відповідача. Проте, будучи повідомленою про дату та час, на засідання Комісії вона не з'явилася.

Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація видала Розпорядження №106 від 20.02.2018 «Про відібрання малолітньої дитини» від матері ОСОБА_2.

Як вбачається з листа сектору ювенальної превенції Солом'янського УП ГУНП у м. Києві від 22.02.2018 № 715/125/55/05-18, 21.02.2018 на підставі вказаного вище розпорядження малолітнього ОСОБА_3 відібрано від матері та влаштовано до дитячої клінічної лікарні № 3 Солом'янського району м. Києва. Під час вилучення дитини працівники СЮП Солом'янського УП ГУНП у м. Києві виявили, що мати хлопчика ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння. За результатами тестування ОСОБА_2 на алкотестері «Драгер», вміст алкоголю у крові ОСОБА_2, зокрема у видихуваному нею повітрі, становить 2,67 ‰ (проміле). У зв'язку з цим відносно ОСОБА_2 складені адміністративні протоколи за ч. 1 ст. 178 КУпАП та ч. 2 ст. 184 КУпАП, копії яких долучено до матеріалів справи.

З матеріалів справи також вбачається, що згідно з інформацією сектору ювенальної превенції Солом'янського УП ГУНП у м. Києві, 12.02.2018 ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Як вбачається з листа Київського міського будинку дитини ім. М.М. Городецького від 28.01.2019, ОСОБА_2 свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період перебування дитини в закладі відвідувала його в такі дати: 05.04., 17.04., 26.08.2018, останній раз 28.08.2018. Мама прийшла 20.08.2018 хвора, з нежиттю та температурою, принесла печиво, соломку та сік. Зустріч відбувалась 5 хв. з 09:15 по 09:20.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно ст. 150 СК України, встановлено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 1 ст. 170 СК України, закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

У відповідності до вказаного положення відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав можливе лише за наявності підстав, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 СК України, а саме: батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

За змістом ч. 2 ст. 170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв'язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої.

З висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації №108-2938 від 27 лютого 2018 року вбачається, що орган опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне відібрати малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав.

Частина 2 ст. 155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що умови проживання дитини, матір'ю якої є ОСОБА_2, дійсно є небезпечними для її життя та здоров'я, оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями, не здійснює належного догляду за дитиною, а відтак суд приходить до висновку про необхідність відібрання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення її батьківських прав відносно дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

За умовами ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів.

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно вимог статей 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.

Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї.

Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Враховуючи те, що при відібранні дитини від матері не позбавляє її обов'язку утримувати сина, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісяця, а не менше ніж, 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

За умовами ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно ст. 193 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. На особистий рахунок дитини перераховуються також державні пенсії, інші види допомоги та відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника.

Таким чином, суд вважає, що аліменти слід перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач позов визнала, приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 77-83, 89, 95, 133, 223, 259, 263-265, 268, 280, 353-355 ЦПК України, ст.ст. 150, 152, 155, 170, 180-183, 191, 193 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Відібрати від ОСОБА_2, її малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення її батьківських прав відносно дитини.

Передати малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на опікування Органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації.

Стягнути з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісяця, а не менше ніж, 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.05.2018 до ІНФОРМАЦІЯ_6.

Аліменти перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: