Номер провадження: 22-ц/813/2323/19
Номер справи місцевого суду: 500/3701/15-ц
Головуючий у першій інстанції Бурнусус О. О.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Колеснікова Г.Я., Вадовської Л.М.,

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представника відповідачки ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2017 року (одноособово суддя Бурнусус О.О.) у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з централізованого опалення, обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, 3% річних, нарахованих на суму заборгованості та інфляційних втрат за несвоєчасний розрахунок,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

26.05.2015 року комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі КП) звернулось із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, і, остаточно уточнивши позов 15.06.2017 року, КП просило: стягнути 12 017, 02 гривень заборгованості за послуги з централізованого опалення; 454, 12 гривень заборгованості з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення; три відсотки річних за несвоєчасний розрахунок за послуги з централізованого опалення у розмірі 226,93 гривень; інфляційні втрати за несвоєчасний розрахунок за послуги з централізованого опалення у розмірі 1 833, 36 гривень.

Позивач зазначив, що КП забезпечує послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення квартиру АДРЕСА_1, наймачем якої є відповідачка ОСОБА_2

26.07.2012 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області видано судовий наказ №1510/4778/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП заборгованості у розмірі 2 478,99 гривень, яка обліковувалась станом на 01.06.2012 року.

Відповідач не проводе оплату за надані КП послуги, внаслідок чого за нею станом на 01.06.2017 року по особовому рахунку обліковується заборгованість з централізованого опалення і за обслуговування внутрішньобудинкових мереж, яка утворилась за період з 01.06.2012 року по 01.06.2017 року.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.08.2017 року позов КП задоволено. Суд стягнув з відповідачки на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 12 017,02 гривень, заборгованість за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення у розмірі 454,12 гривень, три відсотки річних за несвоєчасний розрахунок за послуги з централізованого опалення у розмірі 226,93 гривень, інфляційні втрати за несвоєчасний розрахунок за послуги з централізованого опалення у розмірі 1 833,36 гривень

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 просить рішення суду від 15.08.2017 року скасувати, посилаючись на необґрунтованість рішення суду.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_2 зазначає: 15.08.2017 року суд постановив рішення про задоволення позову КП, з яким вона не згодна; в рішенні суд зазначив, що справу розглянуто, зокрема, з участю представника відповідача ОСОБА_3; КП уточнило позов і просило стягнути за період з 01.06.2012 року по 01.06.2017 року заборгованість із посиланням на те, що КП забезпечує послугами її квартиру; ні вона, ні її представник ОСОБА_3 не були належним чином повідомлені про дату та час розгляду цивільної справи 15.08.2017 року і не були присутніми при розгляді цивільної справи 15.08.2017 року; представнику ОСОБА_3 не було відомо про розгляд справи 15.08.2017 року, в рішенні суду неправильно зазначено про те, що представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог; між КП та нею договір щодо надання послуг не укладався; суд порушив право на захист її прав та інтересів у суді, чим порушим ст. 27 ЦПК України; між нею та КП після смерті її батька (батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року), договір про надання послуг в квартирі АДРЕСА_2 не укладався і вона не зверталась до КП з цього питання; на її звернення від 20.12.2006 року №Г-1458 КП повідомило, що після смерті ОСОБА_5 пільги по квартирі знято; відповідно до п. 8 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; вона зверталась 26.01.2013 року до КП із заявою про відключення її квартири від мережі централізованого опалення, однак КП не повідомило про причини відмови відключення квартири від мережі; відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах; суд, вирішуючи заяву повинен був виходити з вимог ст. 11, 509 ЦК України про зобов'язання.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Представник позивач не скористався правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

Позивач КП забезпечує послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення квартиру АДРЕСА_1, наймачем якої є відповідачка ОСОБА_2 , на ім'я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок (а.с.3,4,61,62,101-104,142,143).

У липні 2012 року КП звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідачки ОСОБА_2 за надані послуги з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 і судовим наказом від 26.07.2012 року з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто заборгованість за надані послуги у розмірі 2 443,71 гривень та у розмірі 35,28 гривень (а.с.7).

16.01.2013 року відповідачка звернулась до позивача із заявою про відключення квартири АДРЕСА_1 від централізованого теплопостачання із посиланням на неякісне надання послуг (а.с. 68,128,129).

25.01.2013 року КП повідомило відповідачку, що протягом останніх 3/х опалювальних сезонів від неї не надходило заяв про відключення квартири через неякісне надання послуг. КП також роз'яснило, що не має повноважень вирішити питання відключення квартири від системи централізованого теплопостачання, оскільки в м. Ізмаїлі вирішення такого питання відноситься до компетенції постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення окремих жилих будинків від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води у разі відмові споживачів від централізованого опалення в м. Ізмаїлі (а.с. 69).

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2015 року, за заявою ОСОБА_4, скасовано судовий наказ від 09.10.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь КП заборгованість за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 3 087,58 гривень і заборгованість з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 153,16 гривень (а.с.6).

15.06.2017 року, КП, остаточно уточнивши позовні вимоги, просило стягнути з відповідачки за період з 01.06.2012 року по 01.06.2017 року - 12 017, 02 гривень заборгованості за послуги з централізованого опалення; 454, 12 гривень заборгованості з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення; три відсотки річних за несвоєчасний розрахунок за послуги з централізованого опалення у розмірі 226,93 гривень; інфляційні втрати за несвоєчасний розрахунок за послуги з централізованого опалення у розмірі 1 833, 36 гривень (а.с.141-143).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли правовідносини з надання послуг з централізованого опалення, які регулюються ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі-Закон 1), Законом України «Про теплопостачання» (далі- Закон 2), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року (далі-Правила).

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов і стягуючи заборгованість за надані послуги виходив з того, що позивач надає послуги з централізованого опалення квартири, наймачем якої є відповідачка, при цьому, відповідачка допустила заборгованість з оплати за надані позивачем послуги, розмір яких доведений (а.с.159-163).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Споживач зобов'язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги

нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством (ст. ст. 20 ч.3 п.п.1,5 Закону 1 у редакції, чинні на час виникнення правовідносин сторін).

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ст. 19 ч.6, ст. 25 ч.6 Закону 2 у редакції, чинній на час виникнення правовідносин сторін).

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується належними та допустимими доказами, що КП забезпечує послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення квартиру АДРЕСА_1, наймачем якої є відповідачка ОСОБА_2 , на ім'я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок.

В період з 01.06.2012 року по 01.06.2017 року відповідачка допустила заборгованість з централізованого опалення у розмірі 12 017, 02 гривень, а також заборгованість з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення у розмірі 454, 12 гривень.

Оскільки позивач забезпечує послугами з централізованого опалення та з обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення квартири відповідачки, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідачка, як наймач квартири і споживач послуг зобов'язана сплачувати надані позивачем послуги.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ч.ч.1,2 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодування матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування грошовими коштами, які належать до сплати кредитору. Тому зазначені кошти нараховуються незалежно від сплати боржником неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

Виходячи з правової природи правовідносин сторін, як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у ч. 2 ст. 625 ЦК України

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати за надані послуги.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи відповідачки у скарзі про те, що: вона і її представник ОСОБА_3 не були належним чином повідомлені про дату та час розгляду цивільної справи 15.08.2017 року й не були присутніми при розгляді цивільної справи 15.08.2017 року; представнику ОСОБА_3 не було відомо про розгляд справи 15.08.2017 року; між КП та нею договір щодо надання послуг не укладався і вона не зверталась до КП з цього питання; суд порушив право на захист її прав та інтересів у суді, чим порушим ст. 27 ЦПК України; відповідно до п. 8 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; вона зверталась 26.01.2013 року до КП із заявою про відключення її квартири від мережі централізованого опалення, однак КП не повідомило про причини відмови відключення квартири від тепломережі, - не заслуговують на увагу.

З журналу судового засіданні від 15.08.2017 року вбачається, що у судовому засіданні 15.08.2017 року (день прийняття оскаржуваного рішення) приймали участь представник позивача і представник відповідачки за довіреністю ОСОБА_3 (а.с. 36,156, 156 зворот).

У встановленому законом порядку, технічний запис судового засідання і журнал судового засідання від 15.08.2017 року, не спростовані (а.с.156, 164).

Чинне законодавство передбачає двосторонній обов'язок, щодо укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем із посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення відповідачки від оплати наданих позивачем послуг.

25.01.2013 року КП роз'яснило відповідачці порядок відключення квартири від системи централізованого теплопостачання.

З 2013 року і до цього часу, у встановленому законом порядку, відповідачка не вирішила питання про відключення її квартири від системи централізованого теплопостачання.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки відповідачка допустила заборгованість з оплати за надані послуги, суд першої інстанції захистив порушене право позивача шляхом задоволення позову.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, тому відповідачка не має права на відшкодування судових витрат.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 10.04.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Г.Я. Колесніков

Л.М. Вадовська