РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року місто Чернігів

Справа №751/7954/18

Провадження№2-о/751/9/19

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересовані особи - ОСОБА_2, Чернігівська міська рада

представник заявника - ОСОБА_3

представник заінтересованої особи Чернігівської міської ради - Мітасова Юлія Сергіївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Чернігівська міська рада, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Виконавчим комітетом Чернігівської міської ради, 29 липня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1789, на ім'я ОСОБА_6.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що він являється спадкоємцем за заповітом після смерті своєї бабусі ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після звернення до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину з'ясувалося, що існують розбіжності у написанні прізвища бабусі, а саме: у свідоцтві про смерть її прізвище «ОСОБА_5», а в Державному акті на право приватної власності на землю - «ОСОБА_5». Із-за вказаних неточностей він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

У судове засідання заявник, представник заявника не прибули, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника та заявника, заяву підтримують.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 та представник Чернігівської міської ради в судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. ОСОБА_2 зазначив, що заяву ОСОБА_1 визнає, обставини, викладені в заяві відповідають дійсності.

Суд визнав можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1. Його батьками зазначені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.35).

Також, батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_9 та ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.35). Свідоцтво про народження заповнено російською мовою.

Отже, ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_5

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років у м. Чернігові померла ОСОБА_5 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку АДРЕСА_1, на яку на підставі рішення 3 сесії 24 скликання Чернігівської міської ради народних депутатів від 19.06.2002 року на ім'я ОСОБА_6 було видано Державний акт серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю, площею 0,0578 га, що розташована на території м. Чернігова Чернігівської міської ради (а.с. 4-6).

Як вбачається із матеріалів справи, 13 листопада 2000 року ОСОБА_5 склала заповіт, яким все своє майно заповіла онукам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_5 до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори звернулися з заявами про прийняття спадщини онуки ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Даний факт підтверджується матеріалами спадкової справи №1025/2017 (а.с.25-42).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.01.2018 року встановлено факт належності ОСОБА_2 заповіту посвідченого 13.11.2000 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Кізіловою Л.С., зареєстрованого в реєстрі за № 5-2518 (а.с.39, зворотна сторінка, 40).

14 листопада 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, що складається із квартири АДРЕСА_2 (а.с.41, 42зв).

Однак, державним нотаріусом Другої Чернігівської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, так як в Державному акті на право власності на вищевказану земельну ділянку прізвище спадкодавця зазначено «ОСОБА_5», а в свідоцтві про смерть «ОСОБА_5» (а.с.3).

Факти що мають юридичний характер - це факти з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. У статті 315 ЦПК України наведено перелік, які саме факти можуть бути встановленні в судовому порядку, проте він не є вичерпним. Вказана норма передбачає встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 №5 із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на представлені документи суд вважає доведеним факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 29 липня 2002 року, виданий на підставі рішення 3 сесії 24 скликання Чернігівської міської ради народних депутатів від 19.06.2002 року на ім'я ОСОБА_6, належать ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт належності вказаного Державного акту, за встановленням якого звертається ОСОБА_1, має юридичне значення, оскільки надасть можливість заявнику оформити право на спадщину за заповітом після смерті бабусі.

Даний факт інакше як у судовому порядку встановити неможливо, а отже вимоги заявника слід задовольнити.

Керуючись п.5 ч.2 ст.293, ст.294, п.6 ч.1 ст.315, 316-319 ЦПК України, враховуючи роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 29 липня 2002 року, виданого на підставі рішення 3 сесії 24 скликання Чернігівської міської ради народних депутатів від 19.06.2002 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №1789, на ім'я ОСОБА_6.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 14.01.2019 року.

Суддя Н. В. Маслюк