РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 221/1436/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Вугледарської міської ради Волноваського району Донецької області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, зазнаючи на обгрунтування своїх позовних вимог наступне.

З травня 2004 року вона проживала в відповідачем ОСОБА_3 у цивільному шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилася спільна дитина син ОСОБА_4. Після народження дитини відповідач ОСОБА_3 перестав цікавитись життям їхньої родини, став ухилятися від утримання та виховання дитини. Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 05.05.2006 року з відповідача стягнуті аліменти на утриманні дитини у розмірі ј з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш як 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане рішення суд відповідачем не виконується, у зв'язку з чим станом на 31.07.2017 року заборгованість відповідача по аліментам склала 72013, 95 гривень. Ураховуючи поведінку відповідача, його не бажання приймати участь у вихованні та утриманні дитини позивач звернулася до органу опіки та піклування Вугледарської міської ради для надання висновку про доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. 19.10.2017 року органом опіки та піклування Вугледарської міської ради надано відповідний висновок. З часу прийняття вказаного рішення відповідач навіть не намагався змінити ситуацію. Батько ніколи не приймав участі в житті дитини, жодного разу не відвідав дитячий садок, школу, не цікавився досягненнями сина, його інтересами на всіх етапах життя. З батьком дитина майже не знайома, син не бачив його з дитинства.

Враховуючи зазначене, просила позбавити відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав стосовно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

05.11.2018 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивач та її представник адвокат Сагіров В. П. підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити. Додаткового позивач пояснила, що відповідач ОСОБА_3 останній раз бачив сина, коли останньому було 3 роки, на теперішній час дитині 14 років, отже відповідач не бачив дитину 11 років. ОСОБА_3 ніколи не намагався приймати участь у вихованні дитини. Коли синові було 8 місяців, відповідач звертався до органу опіки та піклування для того, щоб йому був встановлений час для спілкування з сином, проте після того, як йому встановили певний час, жодного разу з сином не зустрівся.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, погодився на позбавлення його батьківських прав стосовно сина, не оспорював факту не прийняття участі у вихованні та утриманні дитини. При цьому пояснив, що вважає позивача винною в цьому, оскільки саме вона не бажала того, щоб він бачився з дитиною.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

Згідно довідки об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Фортуна-Вугледар» № 649 від 03.08.2017 року позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім'ї: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, та чин ОСОБА_7, 2011 р.н.(а.с.3)

Згідно довідки Вугледарського навчально - виховного комплексу «Мрія» № 221 від 03.08.2017 року батько неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3 не цікавиться успіхами у навчанні свого сина, не бере участь у його вихованні, не відвідує класні та загальношкільні батьківські збори (а.с.4).

Згідно акту обстеження умов проживання від 07.09.2017 року ОСОБА_3 на протязі 11, 5 років участі у вихованні дитини не приймає, не телефонує, з хлопцем не спілкується (а.с.). ОСОБА_4 не заперечує проти позбавлення батьківських прав його батька. За результатами обстеження комісією прийнято рішення розглянути питання позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 на комісії з питань захисту прав дитини (а.с. 5)

Згідно висновку органу опіки та піклування Вугледарської міської ради Донецької області від 19.10.2017 року № 1/37-1139 з метою захисту прав та законних інтересів дитини орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 6-7).

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 06 травня 2006 року з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі ј частини з усіх видів доходів (заробітку) щомісячно, починаючи з 13.04.2006 року і до досягнення сином повноліття, але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с.8).

Згідно довідки розрахунку від 13.08.2017 року заборгованість ОСОБА_3 по аліментах станом 31.07.2017 року становить 72013,95 гривень (а.с.12-13).

Відповідно до ч.4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч.5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв'язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності з ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження належними та достатніми доказами той факт, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється та свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини. На підставі чого суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 141 КПК України суд стягує з відповідач на користь позивача понесені останньої судові витрати зі сплати судового збору в сумі 352, 40 гривень.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 19, 121, 125, 150, 164, 165 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Вугледарської міської ради Волноваського району Донецької області про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав стосовно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 352, 40 гривень.

Роз'яснити ОСОБА_3 про його право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після зміни обставин, які стали підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 08 квітня 2019 року

Суддя Т.В. Безрук