Провадження № 2/317/161/2019
Справа № 317/2858/18
З А ОЧ Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2019 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Громової І.Б.,
при секретарі Коваль В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в позові зазначив, у разі неявки представника позивача в судове засідання просить суд розглядати справу без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст. 128-130 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
Між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 була підписана заява б/н від 10.04.2012 року та відповідач отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч. 1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Як видно з Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», сторонами узгоджено умови щодо сплати позичальником пені у разі несвоєчасного погашення кредиту.
Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.
Перевіривши розрахунок заборгованості, суд вважає його арифметично помилковим з огляду на наступне.
Так, загальна сума заборгованості за користування кредитними коштами складається з суми заборгованості за відсотками за користування кредитом, заборгованості за пенею, штрафами за фіксованою частиною та процентною складовою.
Для усунення зазначених суперечностей представник АТ КБ «Приватбанк» неодноразово викликався в судові засідання, але до суду не з'явився скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем розрахунок, анкета-заява, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», умови та правила надання банківських послуг, копія паспорта відповідача, на переконання суду, не свідчать про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки вони не можуть бути віднесені до числа належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження зазначених позивачем обставин у відповідності до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України.
Сторони надають докази у справі безпосередньо до суду. Кожний учасник вільний у виборі подаваємих доказів. Суд не може збирати докази з власної ініціативи. Суд надає оцінку доказам у справі в цілому.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що докази, надані позивачем, посилання на які викладені в позовній заяві є суперечливими. Не можливо на їх підставі зробити висновок про наявність заборгованості, її розмір, вірність проведених нарахувань та взагалі підставу їх виникнення.
Позивач з'являтися у судове засідання не бажає, використовує своє процесуальне право, зобов'язати виправити суперечності в поданих доказах або збирати нові докази суд не має право, як це випливає зі змісту ст. 81 ЦПК України, а тому, суд приходить до переконання що в разі недоведеності, необґрунтованості позовних вимог - вони не підлягають задоволенню.
Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується.
Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 27, 76-81, 83, 95, 128-130, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -
В задоволені позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І.Б. ГРОМОВА