Справа № 214/7560/18
2/214/984/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 січня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, в подальшому уточнивши вимоги, просить суд: встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3, яка померла 6 червня 1993 року, та нею, ОСОБА_2, яка народилася 15 січня 1948 року, а саме, що ОСОБА_3 доводилася ОСОБА_2 рідною бабусею; визначити частки в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 (колишня назва Балакіна) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області; визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2 уїзду, Литва, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 (колишня назва Балакіна) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, загальною площею 65,0 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті її бабусі ОСОБА_3, яка померла 6 червня 1993 року.

В обґрунтування предявлених вимог позивачка зазначила наступне. 11 вересня 2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, розташованої за адресою вул. ОСОБА_5 (Балакіна) 6/228, м. Кривий Ріг, яка за життя належала її бабусі ОСОБА_3, померлій 6 червня 1993 року. За результатом розгляду документів, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вищевказаної квартири із видачею постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 613/02-31 від 12 вересня 2018 року, мотивуючи відмову тим, що відсутні документи, які підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем. Так як юридично вступити в права спадкоємця в нотаріальному порядку для неї є неможливим, нотаріус розяснив їй порядок звернення до суду.

Позивач зазначає, що 26 листопада 1993 року управлінням ЖКГ виконкому Криворізької міської ради народних депутатів видано свідоцтво про право власності на житло № 5057, а саме квартиру АДРЕСА_3 (дійсна назва - ОСОБА_5), яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам її сімї: чоловіку ОСОБА_6 (свідоцтво про одруження ІІ-АБ № 836118, актовий запис № 19 від 3 липня 1970 року), донці ОСОБА_7 та бабусі ОСОБА_3. 6 червня 1993 року ОСОБА_3 померла. Згідно довідки, виданої 5 листопада 2015 року ЖЕО №35, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 31 травня 1991 року по день смерті 6 червня 1993 року, що і є місцем відкриття спадщини. Разом з померлою ОСОБА_3 на день її смерті фактично проживали та були зареєстровані: правнука ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5; онука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Відповідно до ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно не відоме - місце знаходження майна або його основної частини. Дочка ОСОБА_3 ОСОБА_8 разом із спадкодавцем ніколи не проживала, її не доглядала, заяву про прийняття спадщини не подавала, ні фактично, ні юридично в управління та володіння спадковим майном не вступила. Жодного документа, що підтверджує факт родинних відносин бабусі ОСОБА_3 та онуки ОСОБА_2 не збереглося, крім однієї фотографії, на якій разом сфотографовані ОСОБА_3, яка ховає свою доньку, та ще молода дівчина ОСОБА_2 Також факт родинних відносин можуть підтвердити в судовому засіданні свідки: правнука ОСОБА_3 ОСОБА_7 та правнук ОСОБА_9.

Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Так, ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини не подавала, але фактично вступила в управління і володіння спадковим майном.

Стаття 16 ЦК України дає перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом. Зокрема, одним з них є визнання права. В даному випадку її право на частину нерухомого майна - квартири АДРЕСА_4 (Балакіна) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області не визнається. За викладених обставин вона змушена звернутися до суду задля визнання права власності за законом на частину спірного спадкового майна із встановленням факту родинних між нею та ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивачки предявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. В подальшому в судове засідання не зявилася, подала заяву, згідно якої просить розглянути справу за відсутності позивачки та її як представника.

Представник відповідача ОСОБА_10 в судове засідання не зявилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. При вирішенні спору покладалась на розсуд суду.

Таку позицію представника відповідача, не подання відзиву, суд розцінює як визнання позову.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_7 суду показала, що ОСОБА_2 її рідна мати, а ОСОБА_3 її прабаба, а матері відповідно баба. За життя вона значилась зареєстрованою та проживала разом з ними за адресою: вул. Павла Глазового 6/228, м. Кривий Ріг. Останні роки свого життя ОСОБА_3 дуже хворіла, була практично лежачою та потребувала постійного стороннього догляду. ОСОБА_8 донька ОСОБА_3, відповідно мати ОСОБА_2, померла 20 листопада 2018 року.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_9 суду показав, що ОСОБА_2 його рідна мати. ОСОБА_3 його прабаба, а матері відповідно була бабою. ОСОБА_8 була донькою ОСОБА_3, а ОСОБА_2 відповідно матірю. За життя всі вони проживали разом з ним та сестрою ОСОБА_7

Керуючись положеннями ст. 228 ч.2 ЦПК України, у судовому засіданні з урахуванням змісту спірних правовідносин, показів свідків та обставин справи, фактичне визнання у відповідності до ст.206 ЦПК України відповідачем позову, суд вважає за можливе не досліджувати докази, наявні у справі. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.526, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради, про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3, яка померла 6 червня 1993 року, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме встановити, що ОСОБА_3 доводилася ОСОБА_2 рідною бабусею.

Визначити, що частки ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 (колишня назва Балакіна) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області є рівними та становлять по 1/4 за кожним.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2 уїзду, Литва, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 (колишня назва Балакіна) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, загальною площею 65,0 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті її бабусі ОСОБА_3, яка померла 6 червня 1993 року.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16 січня 2019 року.

Головуючий суддя В.М. Прасолов