Справа № 645/3365/18
Провадження № 2/645/220/19
02 квітня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Проневич Д.О.,
учасники справи: позивач, представники позивача, відповідач не зявились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
Крім того, згідно ст.625 ЦК України, відповідач має сплатити позивачеві 3% річних, нарахованих за період з 06.12.2014 р. по 07.04.2017 р. у розмірі 3662,60 грн. та за період з 08.04.2017 р. по 12.06.2018 р. у розмірі 1802,25 грн.
Крім того, позивач зазначає, що відповідачем йому завданої моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку з неповерненням боргу протягом значного часу, повязаних з недостатністю коштів для проживання, та необхідністю звертатись до третіх осіб для отримання коштів для проживання.
06.03.2019 р. до суду подано клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9961,00 грн.
Представник позивача - адвокат ОСОБА_3 надала до суду письмову заяву про те, що вона підтримує позов в повному обсязі та просить суд його задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності, проти винесення судом заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, відповіді на відзив суду не надав.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання , про поважність причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ч. 1 ст.280 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Вказаним судовим рішенням було встановлено, що 05.09.2013 р. відповідач ОСОБА_2 позичив у позивача ОСОБА_1 на строк до 01.05.2014 р. грошові кошти у сумі 2000 доларів США; заборгованість за договором позики розрахована, виходячи з курсу НБУ 15,29 грн. / дол..США.
Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.12.2014 року не було оскаржене позивачем та набрало законної сили.

З копії розписки від 07.04.2017 р., наданої позивачем, вбачається що відповідач в рахунок боргу за договором позики від 05.09.2013 року повернув позивачеві 50,00 доларів США.

Даних про повне виконання судового рішення про стягнення боргу відповідач суду не надав.

Суд вважає, що з врахуванням частково повернутого відповідачем 07.04.2017 р. боргу, з врахуванням офіційно встановленого курсу НБУ 27,1003 грн./дол..США, сума невиконаного зобов'язання, починаючи з 08.04.2017 року, зменшилась до 29224 грн. 99 коп. (30580, 00 27,1003 х 50).

Правовою підставою для стягнення курсової різниці позивач зазначає положення ст.ст.22, 533, 623 ЦК України, при цьому вказує, що збитки йому завдано в результаті зміни офіційного курсу долара США.

Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Окремого визначення поняття збитків як курсової різниці положення ст.533 ЦК України, на яку посилався позивач, не містить.

Разом з тим, ч.2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За нормами ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Тобто, «курсова різниця» жодним чином не може бути упущеною вигодою, оскільки кредитор міг і не отримати такі доходи. Коливання курсу валют, що призвело до курсової різниці, не можна розцінювати як неправомірні дії боржника, що призвели до позбавлення кредитора можливості отримати прибуток.

Крім того, в даному випадку позивач (кредитор) погодився із судовим рішенням, яким з відповідача (боржника) стягнуто заборгованість, визначену у валюті гривні України, тому не має права на стягнення курсової різниці.

Щодо вимог про стягнення 3 % річних, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума 3% річних від простроченої суми боргу з часу прострочення грошового зобов'язання, у період з 06.12.2014 року по 07.04.2017 року (дату повернення частини боргу Відповідачем) судом визначається у розмірі 2146,46 грн. (30580 грн. х 0,03% х854 дні) ; у період з 08.04.2017 р. по 12.06.2018 р. у розмірі 1035,28 грн. (29224,99 грн. х 0,03% х 431 день).

Таким чином, з відповідача на користь позивача суд стягує 3% річних від простроченої суми, за період з 06.12.2014 р. по 12.06.2018 р., у загальному розмірі 3181,74 грн. ( 2146,46 + 1035,28).

Щодо вимог про стягнення процентів за користування позикою, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30580,00 за період з 05.09.2013 р. по 07.04.2017 р. та у розмірі 29224,99 грн. за період з 08.04.2017 р. по 12.06.2018 р. суд розраховує за формулою:

Сума процентів = сума боргу (в грн.) х облікова ставка НБУ : 100 : 365 х кількість днів користування

Дані про облікову ставку НБУ є загальнодоступними.

Згідно розрахунку суду, проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 05.09.2013 р. по 07.04.2017 р. складають суму 17867,19 грн., за період з 08.04.2017 р. по 12.06.2018 р. 4771,60 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає вимоги позивача про стягнення процентів за користування позикою такими, що підлягають задоволенню, та стягує з відповідача на користь

позивача проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 05.09.2013 р. по 12.06.2018 р. у загальному розмірі 22638,70 грн. (17867,19 + 4771,60).

Позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн. суд залишає без задоволення, за недоведеністю, оскільки позивачем не надано суду доказів її причинення.

За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Питання про відшкодування судових витрат судом виріщується відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів задоволено частково, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір пропорційно частині позовних вимог, які задоволені, тобто в розмірі 282,46 грн. (704,80 х 25820,53 : 64427,00).

Судовий збір у розмірі 704,80 грн., сплачений позивачем за подання вимоги про відшкодування моральної шкоди, у задоволенні якої відмовлено, відшкодуванню не підлягає.

Згідно Договору про надання юридичних послуг від 13.03.2018 р. та Акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 01.03.2019 р., Виконавець надав Замовнику юридичні послуги у кількості 11 годин, зокрема, складання та направлення досудової вимоги 2 години та участь адвоката у 3 судових засіданнях 3 години. При цьому вартість вказаних юридичних послуг визначена у розмірі 9691,00 грн., тобто по 881,00 грн. за 1 годину.

Враховуючи, що направлення досудової вимоги у даній категорії справ не є обовязковою, справа розглянута у відсутність адвоката, а позовні вимоги задоволено частково, суд вважає необхідним і достатнім стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3500, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 257, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) 3181 грн. 74 коп. як три проценти річних від простроченої суми за договором позики від 05.09.2013 р., нараховані за період з 06.12.2014 р. по 12.06.2018 р., 22638 грн. 70 коп. процентів за користування позикою, нарахованих за період з 05.09.2013 р. по 12.06.2018 р., а всього стягнути 25820 грн. 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1(РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) судовий збір у розмірі 282 грн.46 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 3500, 00 грн., а всього судові витрати на суму 3782 грн. 46 коп.

У задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи,якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішеннясуду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складене 05.04.2019 р.

Суддя-