Справа № 191/4359/18
Провадження № 2/191/1238/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря Лободи Т.О.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 жовтня 2011 року між нею та відповідачем ОСОБА_2, виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час їхні з відповідачем діти проживають разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Раївської сільської ради Дніпропетровської області та актом про не проживання від 22 жовтня 2018 року, і знаходяться на її повному утриманні. Усі витрати пов'язані з утриманням дітей вона несе одна. Після фактичного припинення між нею і чоловіком шлюбних відносин, він припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей. Пропозицію домовитись про добровільну участь відповідача в утриманні синів він відхилив. Як їй відомо відповідач не працює, але має можливість утримувати своїх дітей, так як є працездатним і за віком і за станом здоров'я. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень вона одна не може забезпечити, тому батько, який є здоровим і працездатним зможе, на її погляд, сплачувати аліменти в розмірі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно. Вважає, що зазначений розмір аліментів є необхідним для належного утримання спільних дітей. Інших неповнолітніх дітей на утриманні відповідач не має, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Воронове, Синельниківського району, Дніпропетровської області аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх синів: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі 3000 (три тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач до початку судового засідання надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач до початку судового засідання надав заяву, якою просить розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнає повністю.

Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без фіксації судового засідання технічними засобами.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_4 про шлюб 01.10.2011 року виданого виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №8.

Відповідно до Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_5, виданого виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №23, підтверджено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони у справі.

Відповідно до Свідоцтва про народження, серії НОМЕР_6, виданого виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, актовий запис №21, підтверджено, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони у справі.

З довідки наданої виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району від 22.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_1, проживає разом з дітьми: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на її утриманні.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини,разом з яким проживає дитина. В цей же час, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів, згідно зі ст.182СК України, враховується 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків,дочки,сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2ст.182СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців немає, тому спроможній платити аліменти на утримання дітей.

Згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Сторонам роз'яснити, що за положеннями ст.181,192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 179, 180, 181-183, 191 СК України, ст. ст. 5, 10, 19, 141, 197- 200, 206, 235, 259, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Воронове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнення провадити з 05.11.2018 року.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Воронове, Синельниківського району, Дніпропетровської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь держави в особі Державної судової адміністрації України: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача МФО: 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: Г. В. Бондаренко