КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 757/1593/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4083/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про розірвання договорів банківського вкладу, зобов'язання вчинити дії по визнанню суми коштів на рахунку та стягнення коштів за договорами банківського вкладу,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року,

встановив:

у січні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати Договори банківського вкладу №СН-117007:980 та №СН-116852:980 від 17.01.2014, зобов'язати відповідача визнати суми вкладів на обох рахунках - 85 000 грн. та 50 000 грн., і стягнути на її користь суми вкладів та процентів. Також позивач просила відшкодувати їй заподіяну моральну шкоду в сумі 5 000 грн. та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням, представник позивача - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - ОСОБА_5, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких

Звертаючись до Печерського районного суду м. Києва з даним позовом, позивач вказувала, що вона 17.01.2014 уклала з ПАТ «ТЕРРА БАНК» Договір банківського вкладу №СН-117007:980 «Депозит «Свято наближається», за умовами якого вона розмістила на вкладному рахунку НОМЕР_1 кошти в сумі 85 000 грн. на строк з 17.01.2014 по 17.04.2014 за процентною ставкою 22,75%, виплата процентів в кінці строку.

Того ж дня вона уклала Договір банківського вкладу №СН-116852:980 «Депозит «Свято наближається», за умовами якого вона розмістила на вкладному рахунку НОМЕР_2 кошти в сумі 50 000 грн. на строк з 17.01.2014 по 17.04.2014 за процентною ставкою 22,75% з виплатою процентів в кінці строку.

11.03.2014 позивач звернулась до банку із заявами про повернення їй суми вкладів та процентів за ними, однак листом від 01.04.2014 їй було відмовлено у поверненні коштів з посиланням на виявлені факти відсутності коштів на вкладних рахунках інших клієнтів. В зв'язку з цим позивач просила стягнути з банку на її користь суми вкладів, проценти за обома вкладами в сумі 4 834 грн. 37 коп. та 2 843 грн. 74 коп., а також відшкодувати моральну шкоду в сумі 5 000 грн. та судові витрати.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2016 року справу було передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08 травня 2018 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року було скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення суми депозитів та процентів за ними, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач перебуває у стадії ліквідації, а тому пред'явлення майнових вимог до банку можливе тільки в межах вказаної процедури ліквідації в порядку та черговості, передбаченим в Законі України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вимоги щодо відшкодування моральної шкоди було залишено без задоволення, оскільки таке відшкодування не передбачено умовами договорів банківського вкладу та Законом України «Про банки та банківську діяльність».

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та посилався на положення Законів України «Про банки та банківську діяльність», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», статей 1058, 1060, 1074 ЦК України.

Як видно з матеріалів справи, між позивачем та ПАТ «ТЕРРА БАНК» 17.01.2014 були укладені Договори банківського вкладу «Депозит «Свято наближається» №СН-117007:980 та №СН-116852:980, за умовами яких вона внесла кошти на вкладний рахунок НОМЕР_1 в сумі 85 000 грн. та в сумі 50 000 грн. на вкладний рахунок НОМЕР_2. Позивач зверталась до банку про дострокове повернення їх суми вкладів, однак кошти та проценти повернуто не було.

Правлінням Національного банку України 06 серпня 2014 року було прийнято постанову № 463/БТ «Про віднесення ПАТ «ТЕРРА БАНК» до категорії неплатоспроможних». Відповідно до постанови з 06 серпня 2014 року для ПАТ «ТЕРРА БАНК» установлено обмеження щодо його діяльності, зокрема: не допускалося проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок процентів; зупинено відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам; зупинено зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих в ПАТ «ТЕРРА БАНК».

Правлінням Національного банку України 21 серпня 2014 року прийнято постанову «Про віднесення ПАТ «ТЕРРА БАНК» до категорії неплатоспроможних». Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21 серпня 2014 року прийнято рішення № 72 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ТЕРРА БАНК» з 22 серпня 2014 року. Постановою Правління Національного банку України від 23 грудня 2014 року № 831 відкликано банківську ліцензію та прийнято рішення про ліквідацію ПАТ «ТЕРРА БАНК». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №159 від 24 грудня 2014 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ТЕРРА БАНК» та призначено уповноважену особу на ліквідацію ПАТ «ТЕРРА БАНК» Ірклієнка Ю.П. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №222 від 17 грудня 2015 року було продовжено строки процедури ліквідації ПАТ «ТЕРРА БАНК» по 23.12.2016 включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2902 від 22 грудня 2016 року було продовжено строки здійснення процедури ліквідації до 23 грудня 2017 року.

Відповідно до вимог п. 17 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Згідно ч. 1, ч. 5 ст. 36 цього ж Закону, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

З дня початку процедури ліквідації банку: припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв'язку з ліквідацією банку; банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси ч. 2 ст. 46 вказаного Закону).

Тому висновок суду першої інстанції щодо неможливості задоволенні вимог позивача про повернення суми вкладів поза межами ліквідаційної процедури є вірним.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (ст. 26 Закону).

Частинами 1-3 ст. 27 Закону передбачено, що уповноважена особа фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Доводи, викладені представником позивача ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, всі були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на те, що банк не визнавав розміщення коштів на рахунках у розмірі 85 000 грн. та 50 000 грн., та на лист за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ТЕРРА БАНК» Ірклієнка Ю.П. від 04.12.2014, не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог, оскільки така вимога не може розглядатись окремо від звернення позивача про включення її в перелік вкладників.

Також підлягають відхиленню доводи апеляційної скарги про неправомірність застосування до спірних правовідносин Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з огляду на те, що на час виникнення спірних правовідносин - направлення вимоги про дострокове повернення коштів банк ще не перебував на стадії ліквідації, та наявність факту звернення до Сєвєродонецького міського суду Луганської області у 2015 році, оскільки після початку процедури ліквідації банку останній діє виключно через Уповноважену особу Фонду, яка призначається і реалізує повноваження на підставі вказаного Закону.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 375 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, рішення було ухвалено судом першої інстанції при дотриманні норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 09 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді