Справа № 697/2842/18
Провадження № 2/697/268/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Русакова Г.С.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати та стягнення моральної шкоди. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 02.09.2013 вона була прийнята на посаду головного бухгалтера до ТОВ «Клуб сиру». 31.09.2016 на підставі наказу № 70-к від 19.08.2016 її було звільнено з посади за власним бажанням. При звільненні з ТОВ «Клуб сиру» з нею не був проведений розрахунок індексації заробітної плати. За весь цей період сума не виплачених інфляційних втрат скаладає 19727,25 грн. Оскільки суми виплат, пов'язаних з індексацією заробітної плати, входить до фонду додаткової зарплати працівника, доходи (заробітна плата) якого індексується, відповідальність за порушення здійснення індексації зарплати аналогічна тій, яка передбачається при порушеннях нарахування основної заробітної плати та інших видів доходів працівника. Середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні на момент подачі позовної заяви складає 222412,61 грн. У зв'язку з неправомірними діями зі сторони відповідача позивач зазнала на протязі останніх двадцяти восьми місяців значної моральної шкоди, яка виразилася в емоційних і душевних стражданнях та хвилюваннях. Внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_3 на деякий час була позбавлена можливості реалізувати свої уподобаня та бажання, як звичайна людина, яка вела досить енергійний спосіб життя, що викликало у неї моральні страждання. Вважає для відновлення її моральних страждань та завданої шкоди в цілому буде достатнім відшкодування в розмірі 20000,00 грн.

Просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по індексації заробітної плати в розмірі 19727,25 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при вільненні 222412,61 грн., моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. та судові витрати по справі.

01.04.2019 ТОВ «Клуб сиру» надало до суду відзив в якому просили задовільнити позовні вимоги частково, проти індексації та середнього заробітку заперечень не надали. Проте заперечували проти стягнення з них моральної шкоди, як безпідставної та посилались на завищення позивачем суми витрат на правову допомогу, заперечували щодо суми судових витрат 3200,00 грн. як необгрунтованих.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності за участю її представника.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлений позов щодо стягнення індексації в розмірі 19727,25 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку з дня звільнення по день звернення до суду з позовом в сумі 222412,61 грн., від позовної вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. та проведення експертизи відмовився. Судові витрати просив розподілити на розсуд суду.

Представник відповідача позовні вимоги визнав частково, проти індексації та середнього заробітку не заперечував, заперечував проти моральної шкоди та просив зменшити судові витрати.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; Законами України: «Про оплату праці», «Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»; Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами (ст. 94 КЗпП України).

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ст. 115 ч.1 КЗпП України).

Статті 21, 22 Закону України «Про оплату праці» передбачають, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Таким чином, обов'язок із виплати заборгованості із заробітної плати покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану виплату.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 перебувала в трудових відносинах з ТОВ «Клуб сиру», де працювала з 02.09.2013 до 31.08.2016 на посаді головного бухгалтера (а.с.75).

Позивач була звільнена 31.08.2016 на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Як встановлено з матеріалів справи, що не заперечувалось представником відповідача, ОСОБА_3 не виплачувалась індексація заробітної плати за весь час її праці в ТОВ «Клуб сиру».

Згідно ч.6 ст. 95 КЗпП України передбачено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація грошових доходів населення відповідно до Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» є виплатою, яка проводиться з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Індексація заробітної плати проводиться відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», «Порядку індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (зі змінами та доповненнями).

Згідно розрахунку суми індексації за розрахунковий період, складеним представником позивача (а.с.52-60), який не оспорюється представником відповідача, сума не проведення індексації за період роботи з вересня 2013 року по серпень 2016 року складає 19727,25 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про працю працівник має право звернутись до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Як передбачено ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівнику при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ст. 117 КЗпП).

Крім того, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Порядок обчислення середньої заробітної плати та розміру компенсації при трудових відносинах встановлено Постановою КМУ від 8.02.1995 року № 100.

Судом встановлено з розрахунку заборгованості середнього заробітку, наданим представником позивача, який не оспорений представником відповідача, що загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день звернення до суду (27.12.2018) складає 222412,61 грн. (382,81 грн. х 581 робочий день = 222412,61 грн.).

Судові витрати підлягають розподілу згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Відповідно ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем заявлено до стягнення 5000,00 грн. витрат на правову допомогу та 3200,00 грн. за підготовку позовної заяви до суду.

Проте в матеріалах справи наявна квитанція про сплату адвокату ОСОБА_1 суми в розмірі 5000,00 грн., підтвердження сплати суми 3200,00 грн. до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, ЗУ «Про оплату праці», ст.ст. 3, 4, 94, 115, 116, 117, 233, 238, 237-1 КЗпП, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації заборгованості середнього заробітку за час затримки заробітної плати та стягнення моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру» (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ) на користь ОСОБА_3, 30.03.1961, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заборгованість по індексації заробітної плати в розмірі 19727,25 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру» (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ) на користь ОСОБА_3, 30.03.1961, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні станом на 27.12.2018 в розмірі 222412,61 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру» (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ) на користь ОСОБА_3, 30.03.1961, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб Сиру» (зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ) судовий збір в розмірі 2992,53 грн. на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.04.2019.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_4

Згідно оригіналу, який знаходиться в матеріалах справи № 697/2842/18

Головуючий Г . С . ОСОБА_4