Дата документу 09.04.2019
Справа № 320/1511/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

за участю секретаря - Арифової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики.

В позові позивач вказує, що 28.02.2018 між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно з яким відповідач отримав в борг грошові кошти в сумі 27 000 грн. та зобов'язувався повернути їх за першою вимогою. Про факт укладення договору позики та отримання грошових коштів відповідач надав власноручно написану розписку. Ним на адресу проживання відповідача був надісланий лист щодо необхідності повернення грошових коштів. Але відповідач не отримав зазначену вимогу. До теперішнього часу зобов'язання за даним договором відповідачем виконано не було та грошові кошти не повернуті. Крім того, відповідач уникає будь-якого спілкування з ним та змінив номер мобільного телефону. У звязку з викладеним, просить суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в сумі 27 000 грн. в якості сплати боргу за договором позики від 28.02.2018 року та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 березня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Сторони в судове засідання не зявились.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 28.02.2018 між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, згідно з яким відповідач отримав в борг грошові кошти в сумі 27 000 грн. та зобов'язувався повернути їх за першою вимогою. Про факт укладення договору позики та отримання грошових коштів відповідач надав власноручно написану розписку /а.с.11/.

Позивачем на адресу проживання відповідача був надісланий лист щодо необхідності повернення грошових коштів /а.с.13/.

До теперішнього часу зобов'язання за даним договором відповідачем виконано не було та грошові кошти не повернуті.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ч.2 ст. 1047 ЦК України зазначає, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що надана до матеріалів справи розписка від 28.02.2018, є саме таким документом, який підтверджує укладання договору позики між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимогами Цивільного Кодексу.

Судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання стосовно повернення грошових коштів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Сума заборгованості відповідача складає 27000 грн., і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а.с.1/.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.12, 13, 76, 80, 81, 95, 258, 259, 265, 354, 355 ЦПК України ст.ст. 11, 509, 526, 623-625, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити в повному обсязі:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ін.н., який мешкає за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вулиця Інтеркультурна, 410/27, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ін.н., який мешкає за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, провулок Макаренка, 17, борг за договором позики від 28.02.2018 року в сумі 27 000 (двадцять сім тисяч) гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок, а всього 27 768 (двадцять сім тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги в Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.В. Колодіна