Провадження № 6/325/14/2019
Справа № 325/1151/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря Орманджи Ф.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Приазовське Запорізької області заяву представника публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку предявлення виконавчих листів до виконання,

ВСТАНОВИВ:

представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить поновити пропущений строк по виконавчим листам у справі 325/1151/14-ц (2/325/241/2014), виданим 12 грудня 2014 року Приазовським районним судом Запорізької області по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 19208,64 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн., для предявлення виконавчих документів до виконання.

В обґрунтування вимог зазначено, що 16 жовтня 2014 року рішенням Приазовського районного суду Запорізької області у справі № 325/1151/14-ц позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Зазначене рішення набрало законної сили 12 грудня 2014 року, представнику банку видана копія рішення та два виконавчих листа. 25.07.2016 року при звернення до державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем Бабак Х.А. було винесено постанову про відмову у прийнятті до виконання виконавчого документа. У звязку з цим пропущено строк предявлення виконавчого документа до виконання. В своїх вимогах представник позивача керується ст.. 433 ЦПК України.

Учасники справи, які повідомлені про розгляд справи, до суду не зявились, про причини неявки суд не повідомили. Фіксування судового засідання технічним засобом, згідно ч.3 ст.247 ЦПК, не здійснювалося.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 при поданні заяви надав до суду клопотання, у якому просить розглянути справу за відсутністю представника банку, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі.

Частина 3 статті 433 ЦПК України передбачає, що заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Згідно заочного рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2014 року позов публічного акціонерного товариства ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (код за ) на рахунок № 3111 суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 25 червня 2012 року в розмірі 19208 (девятнадцять тисяч двісті вісім) гривень 64 копійки, а також на рахунок № 0001 витрати по сплаті судового збору в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. Рішення набрало законної сили 12 грудня 2014 року.

В матеріалах справи № 325/1151/14-ц (провадження № 2/325/241/2014) наявна заява від 13.11.2014 року про видачу копії рішення та виконавчого листа від представника за довіреністю ПАТ «ПриватБанк» ОСОБА_3 12 грудня 2014 року судом на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено рішення та виконавчі листи по наведеній справі.

В копіях двох виконавчих листів про стягнення заборгованості та судового збору, які долучені представником позивача до матеріалів заяви, зазначено, що виконавчі листи видані 12 грудня 2014 року, строк їх предявлення до виконання - до 12 грудня 2015 року.

25 червня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції ОСОБА_4 виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судового збору у розмірі 243,60 грн. було повернуто, оскільки у боржника відсутнє майно на яке може бути звернене стягнення, а також розяснено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 25 червня 2016 року. Зазначене підтверджується постановою про повернення виконавчого документу стягувачеві від 25.06.2015 року ВП № 46922868.

Окрім того, відповідно до постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51768683 від 27.07.2016 року, відмовлено у прийнятті до провадження виконавчого документа про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 19208,64 грн. та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання, оскільки пропущено строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV, який діяв на час виконання вище зазначеного рішення та втратив чинність 05 січня 2017 року, виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч.3 ст.23 Закону у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Частинами 1-2 статті 433 ЦПК України передбачено, що у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналіз змісту норми ст..433 ЦПК дає підстави для висновку, що поважними є причини повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист для примусового виконання.

Представником стягувача в заяві про поновлення строку не наведено жодної обставини, яка б могла бути причиною не подання у встановлений законом строк виконавчих листів для примусового виконання. Відповідно і не надано доказів на підтвердження поважності причин пропущення строку.

В заяві представник банку зазначає, що державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 51768683, у звязку з цим банком було пропущено строк для предявлення виконавчого листа до виконання.

Однак, згідно копії зазначеної постанови державного виконавця, встановлено що державним виконавцем відмовлено у відкритті виконавчого провадження про стягнення заборгованості в розмірі 19208,64 грн. саме з причин пропущення строку предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки заява про примусове виконання подана 25.07.2016 року, а строк предявлення до виконання встановлено до 12 грудня 2015 року.

Виконавчий лист про стягнення на користь банку судового збору в розмірі 243,60 грн., як встановлено із постанови державного виконавця від 25.06.2015 року, був повернутий із-за відсутності майна у боржника. Доказів того, що цей виконавчий документ повторно в строк до 25.06.2016 року був предявлений стягувачем для виконання, суду не надано.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

На підставі ст..80 ЦПК України, є достатніми докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до частин 1, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи що АТ КБ «ПриватБанком» не вказано причин та не доведено поважності причин пропуску строку для подання виконавчих листів до виконання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви і поновлення строку пред'явлення виконавчих листів до виконання.

Керуючись ст.ст. 2, 18, 260-261, 431, 433 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні заяви представника публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку предявлення виконавчих листів до виконання.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2019 року.

Суддя О.П. Пантилус