Справа № 515/1360/18
Провадження № 2-о/515/324/19
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участі секретаря Унгурян Т.В.

заявниці ОСОБА_1

представника заявника - адвоката Давиденка К .В.

заінтересованої особи представника Дмитрівської сільської ради

Татарбунарського району

Одеської області Станімака І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з викликом заінтересованої особи - Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2018 року представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Давиденко К.В ., звернувся до суду з вищезазначеною заявою, з урахування уточнення, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявниці - ОСОБА_5 в селі Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Після смерті останньої залишилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,44 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 , виданого Татарбунарською РДА 24 лютого 2004 року на ім`я ОСОБА_5 .

Вказану вище земельну ділянку заявниця має право успадкувати як спадкоємець п`ятої черги за законом, відповідно до ст.1265 Цивільного кодексу України, враховуючи, що на момент смерті спадкодавця вони проживали разом.

Після смерті спадкодавця, заявниця звернулась до приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено з причин втрати нею 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, не надання доказів сумісного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та відсутності доказів родинних відносин з спадкодавцем.

При цьому, зазначає, що в свідоцтві про народження її матері та в свідоцтві про укладенню шлюбу останньою, ім`я матері заявниці зазначене як « ОСОБА_6 » (російською мовою), а в свідоцтві про смерть, українською мовою значиться - «ОСОБА_6», тому не просліджується родинний зв`язок між нею, її матір`ю та бабусею, після смерті якої вона претендує на спадщину.

На думку заявниці, розбіжності виникли через неуважність посадових осіб при перекладі імені спадкодавця з російської на українську мови, але прізвище та по батькові спадкодавця співпадають повністю в інших документах.

Зазначені розбіжності в написанні імені матері заявниці, а також відсутність необхідних нотаріусу доказів щодо факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, стали причиною звернення заявниці до суду, оскільки іншого позасудового способу встановлення даних фактів законом не передбачено.

Під час розгляду справи судом було вчинено наступні процесуальні дії.

28 серпня 2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим в справі було визначено суддю Семенюк Л.А. (а.с.16).

14 вересня 2018 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області заяву ОСОБА_1 з викликом заінтересованої особи - Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення факту родинних відносин, залишено без руху, з наданням строку для усунення недоліків заяви (а.с.18).

01 жовтня 2018 року від адвоката Давиденка К.В. через канцелярію суду надійшла уточнена заява про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 02 жовтня 2018 року (а.с.24) було прийнято справу до розгляду та відкрито провадження.

21 лютого 2019 року ухвалою суду було витребувано від приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Монастриліу О.П. інформацію щодо наявності спадкової справи та кола спадкоємців до майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.32).

Представник заявниці - адвокат Давиденко К. В . в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав в повному обсязі (а.с.27).

Представник Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Станімак І.А. в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, однак із наданої до суду заяви вбачається, що заінтересована особа просить розглянути справу за відсутності представника, не заперечуючи проти вимог заяви (а.с.26)

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення представника заявника та представника заінтересованої особи про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без їх участі.

При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом з достовірністю встановлено, що заявниця позбавлена можливості в установленому законом порядку вступити у спадок після смерті своєї бабусі ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , за відсутності доказів родинних відносин між нею та спадкодавцем та факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що наявна відмова нотаріуса. Разом з тим, дослідивши надані заявником докази, суд приходить до наступного.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.04.1954 року (а.с.10), виписаного російською мовою, матір`ю " ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 года рождения" є - " ОСОБА_5".

19.02.1973 року був укладений шлюб між « ОСОБА_10 » та «ОСОБА_6», згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 19.02.1973 року, виписаного російською мовою, про що зроблено актовий запис за № 11. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 27.06.1986 року (а.с.5), батьками « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 года рождения" є «ОСОБА_10» та « ОСОБА_6 ». Вказаний документ також виписаний російською мовою.

Із копії свідоцтва про смерть НОМЕР_5 , виданого виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області 20.02.2006 року вбачається, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Одеса (а.с.7).

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ренійського районного управління юстиції Одеської області 07.06.2008 року (а.с.6) підтверджується, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уклав шлюб 07.06.2008 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що було зроблено актовий запис за № 57. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданого Татарбунарською РДА Одеської області 24.02.2004 року, яким підтверджується, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки, площею 2,44 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11).

Також судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області 11.10.2012 року (а.с.8).

Листом приватного нотаріуса за № 734/01-16 від 22 серпня 2018 р. (а.с.13) підтверджується, що ОСОБА_1 відмовлено у прийомі заяви та відкритті спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з причин втрати 6-місячного строку надання заяви про прийняття спадщини та не надання доказів фактичного прийняття спадщини. Крім того, не надання доказів родинних зв`язків зі спадкодавцем .

З довідки №683, виданої виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області 15.08.2018 року, слідує, що ОСОБА_5 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року була зареєстрована в АДРЕСА_1 та проживала по АДРЕСА_3 разом зі своєю онучкою ОСОБА_1 .

Із витребуваної судом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №55333940 від 02.03.2019 року слідує, що за результатами пошуку спадкової справи після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 - інформація відсутня (а.с.36) .

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року із змінами, внесеними 25.05.1998 року, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Як передбачено ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Поняття «родинність» розглядається як родинні зв`язки між людьми, що ґрунтуються на походженні однієї особи від іншої чи кількох осіб від спільного пращура; кровний зв`язок осіб, що походять один від одного чи від спільного пращура. До осіб, що походять один від одного, належать пращури та їхні нащадки як чоловічої, так і жіночої статі (наприклад, прадід, дід, мати, дочка, онук, правнук та ін.). Крім того, існує також поняття походження осіб від спільного пращура, до яких належать рідні і двоюрідні брати та сестри, дядьки (тітки), племінники (племінниці). Родинна лінія може бути прямою чи боковою та поділяється на висхідну та низхідну. При прямій лінії родинність ґрунтується на походженні однієї особи від другої.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Факт родинних відносин по прямій родинній лінії між померлою ОСОБА_5 та заявницею ОСОБА_1 підтверджується наданими суду документами та тим, що за життя померла і заявниця підтримували родинні стосунки, взаємовідносини між ними були як між бабусею ти онучкою.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявницею надані належні та допустимі докази родинних відносин зі спадкодавцем ОСОБА_5 , які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1 в цій частині.

Крім того, враховуючи відсутність заперечень заінтересованої особи, яка повністю погоджується з вимогами заяви (а.с.26), за наявності в матеріалах справи достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження того, що заявниця та спадкодавець ОСОБА_5 проживали однією сім`єю (а.с.12), тобто були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, зумовлені спільним проживанням, та які притаманні сімейним відносинам, а також несли спільні витрати, спрямовані на забезпечення життєдіяльності, саме сім`ї, у прямому розумінні цього слова, суд вважає можливим встановити юридичний факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року, також задовольнивши вимоги заяви у цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 77-81, 263, 293, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , з викликом заінтересованої особи - Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дельжилер Татарбунарського району Одеської області та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як бабусею та онучкою по прямій лінії родинності.

Встановити факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.А.Семенюк