ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

04 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 2-5924/10

провадження № 22-ц/818/511/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Піддубного Р.М. (суддя-доповідач),

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Кравченко О. О.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1, Товариство з обмеженою відповідальністю «Функтор», правонаступниками якого є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідачі - Харківська міська рада, ОСОБА_1, ОСОБА_5, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Темпор»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Темпор», та Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка-2016», на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2010 року та додаткове рішення цього ж суду від 06 грудня 2010 року, ухвалені у складі судді Андрущенко Н.М.,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, в обґрунтування якого зазначив, що на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 липня 2007 року він є власником двоповерхової будівлі літ «Б-2» площею 489,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що ним завершено будівництво третього поверху, яке здійснено з дотриманням будівельних норм та правил, ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на приміщення третього поверху нежитлової будівлі літ «Б-3» по АДРЕСА_1, загальною площею 237,5 кв. м, та на вказаний будинок в цілому.

Рішенням Червонозаводського районного суду м Харкова від 06 грудня 2007 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення третього поверху будинку літ «Б-3» по АДРЕСА_1, загальною площею 237,5 кв. м, та на вказаний будинок в цілому.

Крім того, у серпні 2008 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради та просив визнати за ним право власності на самочинно побудовані підсобні приміщення № 8, площею 31,2 кв. м, приміщення №20, площею 23,7 кв. м, приміщення № 22, площею 2,7 кв. м, санвузол № 21, площею 2,9 кв. м в будинку літ. «А-2» по АДРЕСА_2 та визнати право власності на жилий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_2 в цілому.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17 жовтня 2008 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудовані приміщення підсобні приміщення № 8, площею 31,2 кв. м, приміщення №20, площею 23,7 кв. м, приміщення № 22, площею 2,7 кв. м, санвузол № 21, площею 2,9 кв. м в будинку літ. «А-2» по АДРЕСА_2 та на жилий будинок в цілому.

Ухвалами Червонозаводського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2010 року рішення цього суду від 06 грудня 2007 рокута від 17 жовтня 2008 року скасовані за нововиявленими обставинами за заявамиТовариства з обмеженою відповідальністю «Функтор».

У вересні 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Функтор» (ТОВ «Функтор») звернулось до суду із самостійним позовом до Харківської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_5, мотивуючи який зазначило, що 10 лютого 2007 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір про спільну діяльність, відповідно до умов якого ТОВ «Функтор» організовує проектування, погодження та будівництво нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1, загальною площею 591,6 кв. м, і згідно пункту 7.1.1. набуває право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-2» по АДРЕСА_3.

Крім того, 10 лютого 2007 року між товариством та ОСОБА_1 було укладено окремі договори про спільну діяльність, за якими ТОВ «Функтор» організовує проектування, погодження та будівництво нежитлової будівлі літ. «Б-3» по АДРЕСА_3, житлового будинку літ. «А-2», розташованого по АДРЕСА_2 і згідно з пунктом 7.1.1. набуває право власності на вказане нерухоме майно.

На підставі наведеного ТОВ «Функтор» просило визнати за ним право власності на нежитлову будівлю літ. «А-2» загальною площею 591,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, нежитлову будівлю літ. «Б-3», загальною площею 726,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, житловий будинок літ. «А-2» за адресою: АДРЕСА_2.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2010 року вказані позови ОСОБА_1 об'єднано в одне провадження, прийнято до спільного розгляду позов ТОВ «Функтор».

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Позов ТОВ «Функтор» задоволено. Визнано за ТОВ «Функтор» право власності на житлову будівлю літ. «А-2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. Визнано право власності ТОВ «Функтор» на нежитловий будинок літ. «А-2», загальною площею 591,6 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3. Визнано право власності ТОВ «Функтор» на нежитловий будинок літ. «Б-3», загальною площею 726,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Додатковим рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2010 року за ТОВ «Функтор» визнано право власності на нежитловий будинок літ. «A-З», загальною площею 1 230,8 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

В апеляційних скаргах ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування скарги зазначив, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, жодного договору про спільну діяльність між ним та ТОВ «Функтор» укладено не було, нежитловий будинок Літ «А-2» по АДРЕСА_1 належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 2006 року, отже, жодного будівництва ТОВ «Функтор» не здійснювало, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на спірний об'єкт з присвоєнням іншої адреси - АДРЕСА_3. Крім того, ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції безпідставно визнав за ТОВ «Функтор» право власності на нежитлову будівлю літ. «Б-3» по АДРЕСА_3, яка складається з двох окремих об'єктів нерухомості: будівлі літ «А-2» площею 591,6 кв.м. та літ. «А-3» площею 726,7 кв.м. за вказаною адресою.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» (ПАТ «Райффайзен банк Аваль») мотивована тим, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та обов'язки ПАТ «Райффайзен банк Аваль», яке не брало участі у справі, оскільки належна на праві власності ОСОБА_1 нежитлова будівля літ. «Б-3» загальною площею 726,7 кв.м. по АДРЕСА_1 є предметом іпотеки відповідно до договору від 29 серпня 2007 року, крім того, ПАТ «Райффайзен банк Аваль» є іпотекодержателем нежитлової будівлі літ. «А-2» площею 591,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі укладеного 07 лютого 2008 року з ОСОБА_5 договору іпотеки.

ОСОБА_1 рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2010 року та додаткове рішення цього ж суду від 06 грудня 2010 року в апеляційному порядку не оскаржені.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 січня 2019 року до участі у справі залучено правонаступника ПАТ «Райффайзен банк Аваль» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка-2016» (ТОВ «Ніка-2016»), правонаступника ОСОБА_5 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Темпор» (ТОВ «Темпор»), правонаступників ТОВ «Функтор» - ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість судових рішень в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для їх часткового задоволення.

Судовим розглядом встановлено, що 22 листопада 2006 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було укладено та посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єрьоменком В.В. договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_5 прийняв у власність нежитлову будівлю літ. «А-2» по АДРЕСА_1 площею 389,8 кв.м.

22 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен банк Аваль», та ОСОБА_5 у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № СМ -SME 700/057/2006 від 22 листопада 2006 року було укладено договір іпотеки, предметом якого є нежитлова будівля літ. «А-2», загальною площею 389,8 кв.м. за вищевказаною адресою.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2007 року за ОСОБА_5 визнано право власності на нежитлову будівлю літ. «А-2», загальною площею 591,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За договором наступної іпотеки № 07-01-20/1-08 від 07 лютого 2008 року, укладеним між ПАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_5, зазначене вище нерухоме майно передано в іпотеку у забезпечення виконання ОСОБА_5 зобов'язань за генеральною угодою від 24 жовтня 2007 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 серпня 2010 року рішення цього ж суду від 26 листопада 2007 року скасовано за нововиявленими обставинами, позов ОСОБА_5 про визнання права власності залишено без розгляду.

Постановою Господарського суду Харківської області від 17 листопада 2011 року ФОП ОСОБА_5 було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Салахутдінова Д.В.

25 травня 2012 року на виконання вищевказаного судового рішення, між ліквідатором боржника арбітражним керуючим Салахутдіновим Д.В. та ТОВ «Темпор» було укладено договори купівлі-продажу, за умовами яких останнє набуло право власності на приміщення першого та другого поверхів в літ. «А-2» по АДРЕСА_1.

07 грудня 2017 року ТОВ «Темпор» здійснило державну реєстрацію права власності на мансарду площею 201,8 кв.м. в літ. «А-2» за вказаною адресою, як внесок до статутного капіталу ТОВ «Темпор» на підставі протоколу № 2 від 29 листопада 2017 року, акту приймання-передачі від 01 грудня 2017 року. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 38580969 від 07 грудня 2017 року.

На підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2010 року та додаткового рішення цього ж суду від 06 грудня 2010 року, що оскаржуються, право власності на нежитлову будівлю літ. «А-3» загальною площею 1230,8 кв.м., по АДРЕСА_3 було зареєстровано 20 січня 2011 року за ТОВ «Функтор», яке 28 січня 2011 року продало приміщення першого поверху ОСОБА_9, приміщення другого та третього поверхів - ОСОБА_10, а в подальшому на підставі договорів купівлі-продажу та дарування право власності на вказану будівлю перейшло до ОСОБА_4 (2/14 частин), ОСОБА_3 (5/14 частин) та ОСОБА_2 (1/2 частина).

Задовольняючи позов ТОВ «Функтор», суд першої інстанції виходив з того, що за укладеними 10 лютого 2007 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 договорами про спільну діяльність ТОВ «Функтор» здійснило будівництво нерухомого майна, що є підставою для визнання за позивачем права власності на житловий будинок літ. «А-2» по АДРЕСА_2 та на нежитлової будівлі літ. «А-3» загальною площею 1230,8 кв.м., яка складається з будівель літ «А-2» та «Б-2» по АДРЕСА_3.

Проте погодитись з такими висновками не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Функтор» посилалось на те, що 10.02.2007 року між ним та ОСОБА_5, ОСОБА_1 було укладено окремі договори про спільну діяльність, відповідно до умов яких ТОВ «Функтор» організовує проектування, погодження, будівництво та набуває право власності на: нежитлову будівлю літ. «Б-2» загальною площею 591,6 кв.м. по АДРЕСА_3, будівлю «Б-3» за вказаною адресою, а також житловий будинок літ. «А-2», розташований по АДРЕСА_2.

Згідно з частиною першою статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Аналіз норм ЦК України вказує на те, що право власності - це сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і в своїх інтересах, усунення третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов'язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб. Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Так, згідно частини 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За частиною 2 цієї норми права особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво повинно мати місце при наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Жодних доказів на підтвердження вищевказаних обставин ТОВ «Функтор» не надано і матеріали справи не містять.

Крім того, із матеріалів справи убачається, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкові від 07 липня 2011 року, яке набрало законної сили, було задоволено позов ОСОБА_5 до ТОВ «Функтор»,договір спільної діяльності від 10 лютого 2007 року визнано недійсним.

Зазначеним рішенням, яке ухвалено у спорі між тими самими сторонами, встановлено, що право власності на нежитлову будівлю літ. «А-2» по АДРЕСА_1 набуто ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 2006 року, вказане нерухоме майно є предметом іпотеки, жодного будівництва за адресою АДРЕСА_1 з 2007 року зі зміною адреси, площі, інших параметрів та даних об'єкту нерухомості не здійснювалось, іншого об'єкту нерухомості за зазначеною адресою, зокрема, по АДРЕСА_3 не створювалось.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України).

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 грудня 2018 року співвласниками нежитлової будівлі літ. «А-3» за адресою: АДРЕСА_3 є ОСОБА_4 (2/14 частин), ОСОБА_3 (5/14 частин) та ОСОБА_2 (1/2 частина).

Як убачається з висновку КП «Харківське міське БТІ» від 13.09.2011 року, складеному за наслідками службового розслідування, подвійну інвентаризацію об'єкту за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 було здійснено через введення посадовими особами ТОВ «Функтор» в оману техніка відділу № 5 КП «Харківське міське БТІ».

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи ХНДІСЕ ім. засл. проф. Н.С. Бокаріуса від 23.12.2016 року за матеріалами кримінального провадження № 0000963 до матеріалів інвентаризаційної справи БТІ № 88454 по АДРЕСА_3 включені об'єкти нерухомості, відомості щодо яких містяться в матеріалах інвентаризаційної справи БТІ № 73928 по АДРЕСА_1.

Згідно з відповіддю КП «Харківське МБТІ» від 31.08.2010 року будівлі літ «А-2» та літ «Б-2» були заінвентаризовані за адресою: АДРЕСА_1, рішення щодо зміни адреси будівель з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_1 до бюро не надавалися.

Оскільки укладені 10 лютого 2007 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Функтор» договори про спільну діяльність, умовами яких останнє обґрунтовувало свій позов, визнано недійсними, на підставі належних та допустимих доказів позивачем не доведено факту створення нового, крім того, яке на час розгляду справи існувало за іншою адресою, нерухомого майна, а також звернення до компетентних органів з метою прийняття його в експлуатацію у встановленому законом порядку, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових та фактичних підстав для задоволення заявленого ТОВ «Функтор» позову.

ПАТ «Райффайзен банк Аваль», яке є іпотекодержателем за договорами іпотеки від 07 лютого 2008 року, участі у справі не брало.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК).

За таких обставин апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2010 року та додаткового рішення цього ж суду від 06 грудня 2010 року - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

В частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржувалось, а тому його законність та обґрунтованість в апеляційному порядку не перевірялась.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на корить ТОВ «Ніка-2016» підлягають стягненню судові витрати по 323 грн. 33 коп. з кожного, а також на користь ОСОБА_5 судові витрати по 323 грн. 33 коп. грн. з кожного.

Заява представника ОСОБА_5 про поворот виконання рішення шляхом скасування будь-яких реєстрацій права власності за ТОВ «Функтор» задоволенню не підлягає, оскільки скасування судового рішення, яким за ТОВ «Функтор» було визнано право власності, є самостійною підставою для скасування запису про державну реєстрацію, крім того, із матеріалів справи вбачається, що запис про державну реєстрацію права власності ТОВ «Функтор» у Державному реєстрі речових права на нерухоме майно, який було вчинено на підставі рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2010 року та додаткового рішення цього ж суду від 06 грудня 2010 року, погашений 20 січня 2011 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Темпор», задовольнити.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка-2016», задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2010 року в частині визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Функтор» права власності на нежитловий будинок літ. «А-2» загальною площею 591,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, на житлову будівлю літ. «А-2», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, нежитловий будинок літ. «Б-3» загальною площею 726,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, а також додаткове рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2010 року - скасувати, прийняти нову постанову.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Функтор», правонаступниками якого є ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в цій частині відмовити.

В частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності рішення суду першої інстанції від 10 вересня 2010 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на корить Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка-2016» судові витрати 323 грн. 33 коп. з кожного та на користь ОСОБА_5 судові витрати по 323 грн. 33 коп. грн. з кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2019 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

О.Ю. Тичкова