РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/252/19

Справа № 510/1487/18

09.01.2019 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

при секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачу на праві власності належить земельна ділянка розміром 0,1 га, яка розташована в м. Рені, вул. Тиха (Дзержинського), 80, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянка), кадастровий номер :02:007:0482, на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 липня 2017 року. А також ОСОБА_2 належить земельна ділянка розміром 0,0623 га, яка розташована в м. Рені, вул. Тиха (Дзержинського), 80, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянка), кадастровий номер :02:003:0223, на підставі державного акту серії ЯК № 489167.

10 вересня 2017 року сторони домовилися про купівлю-продаж вказаного нерухомого майна. В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі-продажу, предметом якого є вказані земельні ділянки.

Сторони домовилась про усі суттєві умови договору, та відбулося повне його виконання. Відповідач передав позивачу у власність обумовлене договором нерухоме майно, а останній прийняв його та сплатив ОСОБА_2 визначені договором гроші в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн 00 коп. Тобто, ОСОБА_1 фактично вступив у володіння та користування цим майном.

Позивач також домовився з відповідачем, що пізніше вони оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

Через деякий час, позивач неодноразово звязувався з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу відповідно до вимог чинного законодавства, але ОСОБА_2 не однократно відмовлявся, мотивуючи це тим, що він не має вільного часу. Таким чином позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Позивач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява від представника позивача адвоката ОСОБА_3, відповідно до якої вона просить розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити.

Відповідач у судове засідання зявився, позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення.

Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, відповідачу на праві власності належить земельна ділянка розміром 0,1 га, яка розташована в м. Рені, вул. Тиха (Дзержинського), 80, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянка), кадастровий номер :02:007:0482, на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 липня 2017 року. А також ОСОБА_2 належить земельна ділянка розміром 0,0623 га, яка розташована в м. Рені, вул. Тиха (Дзержинського), 80, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянка), кадастровий номер :02:003:0223, на підставі державного акту серії ЯК № 489167.

10 вересня 2017 року сторони домовилися про купівлю-продаж вказаного нерухомого майна. В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі-продажу, предметом якого є вказані земельні ділянки.

Сторони домовилась про усі суттєві умови договору, та відбулося повне його виконання. Відповідач передав позивачу у власність обумовлене договором нерухоме майно, а останній прийняв його та сплатив ОСОБА_2 визначені договором гроші в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) грн 00 коп. Тобто, ОСОБА_1 фактично вступив у володіння та користування цим майном.

Позивач також домовився з відповідачем, що пізніше вони оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

Через деякий час, позивач неодноразово звязувався з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу відповідно до вимог чинного законодавства, але ОСОБА_2 не однократно відмовлявся, мотивуючи це тим, що він не має вільного часу. Таким чином позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

З наданих суду документів вбачається, що сторони домовились про усі істотні умови договору та відбулося повне його виконання, відповідач передав позивачу нерухоме майно, а позивач прийняв його та сплатив належну суму.

Таким чином ОСОБА_1 правомірне володіє спірним майном.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику суду як джерело права.

У свою чергу, відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» в контексті вказаної конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих завязків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.

Тому, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог з метою недопущення порушення права власності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ОК №035740, виданий Ренійським РС ГУДМС України в Одеській області 30 березня 2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку розміром 0,1 га, яка розташована в м. Рені, вул. Тиха (Дзержинського), 80, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянка), кадастровий номер земельної ділянки - :02:007:0482.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ОК №035740, виданий Ренійським РС ГУДМС України в Одеській області 30 березня 2017 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку розміром 0,0623 га, яка розташована в м. Рені, вул. Тиха (Дзержинського), 80, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянка), кадастровий номер земельної ділянки - :02:003:0223.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова