Ухвала

Іменем України

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 757/55441/18-ц

провадження № 61-5245 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., ХоптиС. Ф.,

розглянув касаційну скаргу Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року у складі судді Остапчук Т. В. та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 рокуу складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Поливач Л. Д., Шкоріної О. І., про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, Міністерства охорони здоров'я України, ОСОБА_5 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця (далі - Університет), Міністерства охорони здоров'я України (далі - МОЗУ), ОСОБА_5 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 року, провадження по вказаній справі відкрито та призначено до судового розгляду.

У касаційній скарзі, поданій 11 березня 2019 року, Університет просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд за встановленою підсудністю, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Враховуючи, що останнім днем на подання касаційної скарги є 29 березня 2019 року, суд вважає, що Університет не пропустив строк на подання касаційної скарги, тому відсутні підстави для поновлення вказаного строку.

Перевіривши доводи касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 27 ЦПК України позови до юридичних особи пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача (частина п'ятнадцята статті 28 ЦПК України).

Згідно із частиною шістнадцятою статті 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Залишаючи апеляційну скаргу Університету без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року без змін, суд апеляційної інстанції вірно виходив із того, що судом першої інстанції не порушено правила підсудності цивільної справи, оскільки позов пред'явлений до Печерського районного суду міста Києва на підставі положень частини п'ятнадцятої статті 28 ЦПК України за місцем знаходження одного з відповідачів, а саме: МОЗУ, яке знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Грушевського, 7, що відноситься до Печерського району міста Києва.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження у суді апеляційної інстанції із наданням відповідної правової оцінки, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції. При цьому доводи касаційної скарги про те, що цей спір має вирішуватися за місцезнаходженням відповідачів Університету та ОСОБА_5 або за адресою місця проживання ОСОБА_4 є безпідставні, оскільки судами врахована можливість застосування альтернативної підсудності відповідно до частини п'ятнадцятої статті 28 ЦПК України.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Згідно з частиною п'ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 19 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2019 рокупро відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Національного медичного університету ім. О. О. Богомольця, Міністерства охорони здоров'я України, ОСОБА_5 про визнання незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта