Справа № 727/2609/19
Провадження № 2/727/757/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Вальчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Перша Чернівецька державна нотаріальна контора до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом відповідача про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності посилаючись на те, що відповідно до договору обміну від 19.11.1999, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним №3488 та зареєстровано в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації за №9222, квартира АДРЕСА_1, яка складається із трьох житлових кімнат, загальною площею 92.1 м.кв., у тому числі житловою площею 61,6 м.кв належить на праві власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

Проте, 17 липня 2001 р. помер ОСОБА_7, 16 квітня 2014 р. померла ОСОБА_4 та 04 березня 2017 р. помер ОСОБА_6

Вона, ОСОБА_1 була рідною дочкою ОСОБА_8 Г В. та ОСОБА_1 Т Ф., дружиною - ОСОБА_6 , а відповідач ОСОБА_2 є її сином.

З 1999 року по теперішній час вона постійно проживає та зареєстрована в спірній квартирі.

У 2018 році вона разом із відповідачем звернулася до Першої чернівецької державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини на спадкове майно померлих, до складу якого увійшла і зазначена квартира, однак їм було відмовлено, оскільки не визначений розмір частки кожного із співвласників.

А тому просила визначити розмір часток співвласників у спільній сумісній власності на квартиру в тому числі і за померлими по 1/5.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 березня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не зявилася, звернулася з письмовою заявою, в якій просила суд справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1, яка складається із трьох житлових кімнат, загальною площею 92.1 м.кв., у тому числі житловою площею 61,6 м.кв на підставі договору обміну від 19.11.1999, який посвідчено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним №3488 та зареєстровано в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації за №9222 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.4-6).

ОСОБА_5 помер 17 липня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

ОСОБА_4 померла 16 квітня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

ОСОБА_6 помер 04 березня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10).

Позивач ОСОБА_1, як донька та дружина померлих та спадкоємець першої черги за законом, звернувся до Першої чернівецької нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батьківОСОБА_5, ОСОБА_4 та чоловіка ОСОБА_6 , однак їй було відмовлено,оскільки не визначена частка спадкодавців у праві спільної сумісної власності на квартиру.

Згідно зі ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за виданою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Приписами ч. 2 ст. 370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка субєкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що належить визначити розмір часток кожного зі співвласників у спільній власності на квартиру АДРЕСА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 355, 370, 372, 1218, 1225, 1226, 1297 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 89, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити частки у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_2 по 1/5 для кожного із співвласників, а саме: ОСОБА_1 1/5 частку, ОСОБА_2 1/5 частку, ОСОБА_4, яка померла 16 квітня 2014 року 1/5 частку, ОСОБА_5, який помер 17 січня 2001 року 1/5 частку, ОСОБА_6, який помер 04 березня 2017 року 1/5 частку.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: