Провадження № 2/752/2379/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.01.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Павлюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2018 року АТ КБ "Приватбанк" звернувся у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилався на те, що відповідно до кредитного договору № б/н від 09 жовтня 2012 року, який був укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, останній було видано кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту порушені.

Згідно з п. 1.1.3.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором.

Станом на 21 червня 2018 року заборгованість відповідача становить у розмірі 17 099, 79 грн., що складається з:

- 4 777,61 грн. - заборгованість за кредитом;

- 5 780,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 5251,23 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

- 500 гривень - штраф (фіксована частина);

- 790,47 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24 вересня 2018 року відкрито провадження у даній справі. (а.с. 37)

14 січня 2019 року ОСОБА_1 надіслала до суду відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову. Не заперечує проти того, що вона отримала в АТ КБ "Приватбанк" банківську картку, однак їй не відомо чи встановлений на ній кредитний ліміт. Заперечує факт отримання картки та отримання грошей за цією карткою або будь-якого іншого її використання для розрахунків. Вона не підписувала Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, праціники банкувідповідача з ними не ознайомлювали. До позовної заяви додано два розрахунки суми заборгованості, з яких вбачається, що заборгованість виникла з 09.10.2012 р. Саме тоді у позивача і виникло право на звернення до суду.

У судове засідання представник позивача не з'явився. З позову вбачається, що представник банку просить розглядати справу у його відсутність. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 3).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Звернувшись з даним позовом до суду та посилаючись на обставини зазначені вище, до позову ПАТ КБ «ПриватБанк» додав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану ОСОБА_1, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також розрахунки заборгованості за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимогами ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до п.п.2.1.1., Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку (використання кредитних карт ПАТ КБ «ПриватБанк»), Пам"ятка Клієнта/Довідка об умовах кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карток (Тарифи), а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк», встановлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку. Банк випускає Клієнту Картку на підставі Заяви, належним чином заповненого та підписаного Клієнтом. Випуск Картки та відкриття її рахунку здійснюється в разі прийняття Банком позитивного рішення про можливість випуску Клієнту Картки.

Як убачається із указаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану ОСОБА_1, то остання містить чотири види платіжних карт - карта «Універсальна», «Карта для виплат», «Карта класу Gold", «Преміальна карта», з яких заявник, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку, має право обрати та оформити на своє ім'я платіжну картки.

Згідно з п.п. 2.1.1.2.1. вищевказаних Умов, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, вид якої зазначений у Пам»ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання Картки, зазначена у Заяві.

Проте, у Анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка підписана ОСОБА_1, відсутня відмітка про те, який саме тип платіжної картки виявив бажання оформити на своє ім'я ОСОБА_1, як і не заповнена графа «дата» після підпису ОСОБА_1

Дата, 09 жовтня 2012 року, проставлена лише у графі Заяви «Відмітки банку» особою, яка перевіряє правильність та достовірність відомостей.

Наведене свідчить про те, що Заява ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, не заповнена належним чином, оскільки не містить дати заповнення ОСОБА_1 заяви та не містить вид платіжної картки.

Крім того, після настання зазначеного на Картці останнього місяця терміну її дії Банком випускається Картка на новий термін, за що клієнтом вноситься плата згідно діючих тарифів ( п.п. 2.1.1.2.12. Умов).

У разі невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов'язання зі сплати відсотків за користування Кредитом, в розмірі вказаному в Пам'ятці Клієнта/Довідці об умовах кредитування та Тарифах, Позичальник сплачує штраф у розмірі 100-% від розміру неналежно оплачених відсотків, встановлених у Пам'ятці Клієнта/Довідці об умовах кредитування та Тарифах ( п.п. 2.1.1.12.7.4. Умов).

З наведеного вбачається, що Договір про надання банківських послуг повинен складатись з: Заяви; Пам»ятки клієнта/Довідки об умовах кредитування;Умов та правил надання банківських послуг; Тарифів.

Згідно з ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підтвердження укладення між банком та відповідачем договору про надання банківських послуг, позивачем надано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку , підписану ОСОБА_1 без дати вказаного підпису, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

При цьому Пам'ятку клієнта/Довідку об умовах кредитування , яка відповідно до п.п. 2.1.1., 2.1.1.2.1. Умов є невід'ємною частиною Договору, позивачем не надано та не вказано чи є Пам'ятка клієнта/Довідка об умовах кредитування одним документом чи це є два різних документа .

Тобто, договір № б/н від 09 жовтня 2012 року, який знаходиться в матеріалах справи та яким позивач обґрунтовує позовні вимоги до ОСОБА_1, не відповідає, визначеній Умовами і правилами надання банківських послуг формі, оскільки має лише три його складові - Заяву, Тарифи та Умови і правила надання банківських послуг, Пам'ятку клієнта з підписом відповідача/Довідку об умовах кредитування , яка відповідно до Умов є частиною Договору, позивачем не надано та не вказано чи є Пам'ятка клієнта/Довідка об умовах кредитування одним документом чи це є два різних документа .

Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію з приводу того, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

Анкета-заява не заповнена належним чином, оскільки не містить виду платіжної картки та дати її заповнення відповідачем, а надані позивачем Умови не містять посилань на особу ОСОБА_1, а сам текст Умов доданий позивачем до позову не датований та не має посилань на номер розпорядчого акту, яким вони були затверджені правлінням, а тому встановити з якими саме Умовами було ознайомлено відповідача неможливо, враховуючи і ту обставину, що події мали місце у 2012 році.

Крім того неможливо встановити з якими саме Тарифами банку був ознайомлений відповідач при зверненні з заявою до позивача, зважаючи на те, що додані позивачем Тарифи банку, також не датовані та не мають посилань на номер розпорядчого акту, яким вони були затверджені правлінням. Незрозуміло, які Тарифи банку діяли на момент звернення відповідача до банку з Анкетою-Заявою та які діяли в подальшому, враховуючи, що відповідно до Умов вони є змінними.

При цьому, не зрозуміло, яку саме платіжну картку видав відповідачу позивач за умов, що Анкета-заява не містила вказівки на вид картки, відсутні відомості щодо видачі картки, а також незрозуміло на підставі яких Тарифів банк обчислював заборгованість за кредитом з огляду на відсутність даних про те, яку платіжну картку виявляв бажання оформити відповідач та яка картка йому була видана.

Частиною 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Отже суд приходить до висновку про те, що правові підстави вважати, що між ПАТ «Приват-банк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання банківських послуг за наданими позивачем доказами, відсутні, оскільки позивачем не доведено, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За таких підстав, позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 509, 526, 533, 549, 554, 610, 625, 628, 651, 654, 1046, 1049, 1050, 1054, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: