Провадження № 2/760/397/19
В справі № 760/4973/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника відповідача- Янчука А .А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, договору поруки та визнання іпотеки квартири та поруки припиненими,суд

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить:

- визнати недійсним Кредитний договір №866-005/06Р від 28 липня 2006 року, укладений між нею та відповідачем;

- визнати недійсним Договір іпотеки №866-005/06Р від 28 липня 2006 року, укладений між нею та відповідачем;

- визнати іпотеку квартири загальною площею 29,40 кв.м., житловою площею 16,40 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, за Договором іпотеки №866-005/06Р від 28 липня 2006 року, укладеного між нею та відповідачем, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В., припиненою;

- визнати недійсним Договір поруки №866-005/06Р від 28 липня 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та відповідачем;

- визнати поруку за Договором поруки №866-005/06Р від 28 липня 2006 року, укладеним між ОСОБА_2 та відповідачем, припиненою.

Представник позивача в судове засідання повторно не «явився, повторно подавши заяву про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду в зв»язку з повторною неявкою представника позивача в судове засідання.

Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду, виходячи з наступного.

Ухвалою суду від 09 лютого 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 10 липня 2018 року за клопотанням представника позивача в справі була призначена судова економічна експертиза.

Після повернення справи з експертної установи справи тричі призначалася до розгляду: на 09 січня 2019 року, 07 лютого 2019 року та 03 квітня 2019 року.

В судовому засіданні 09 січня 2019 року була оголошена перерва за клопотанням представника позивача на 07 лютого 2019 року з метою ознайомлення з висновками експертизи.

Про наступну дату розгляду справи 07 лютого 2019 року представник позивача була ознайомлена в порядку, визначеному п.2 ч.6 ст.128 ЦПК України, а саме: під розписку в суді.

31 січня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю явки в судове засідання всіх трьох представників, повноважних на представництво інтересів позивача в суді в зв»язку з їх зайнятістю в інших судових процесах.

При цьому, як зазначено вище, дата судового засідання 07 лютого 2019 року була погоджена з представником позивача,присутнього в судовому засіданні.

У зв'язку з черговою неявкою представника позивача в судове засідання, в справі була оголошена перерва на 03 квітня 2019 року.

03 квітня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи з метою позасудового врегулювання спору.

При цьому, не з»явившись у судове засідання, причин неявки суду не повідомив.

Двічі подаючи клопотання про відкладення розгляду справи, представник позивача акцентує увагу суду на дотриманні прав позивача, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини, щодо дотримання гарантій її участі в судовому засіданні.

/ т.3, а.с. 80; 83 - 87 /

Відповідно до п.1 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процессу.

Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, представник позивача, будучи ініціатором судового провадження від імені позивача, тричі підряд став ініціатором відкладення розгляду справи, в тому числі для надання можливості ознайомитися з висновком експерта, наданим на підставі ухвали суду за його клопотанням.

При цьому, подаючи клопотання про відкладення розгляду справи 03 квітня 2019 року, не привів поважності причин неявки в судове засідання, а зазначена в клопотанні причина, з точки зору закону, не тягне за собою обов»язку суду для його задоволення, а також права представника позивача не з»являтися в судове засідання за викликом.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що про звернення позивачки до керівництва банку йому відомо, однак зазначив, що справа тривалий час знаходиться в провадженні суду, наміру врегулювати спір в позасудовому порядку до звернення до суду позивач не мала, питання про мирне врегулювання спору не вирішується і звернення позивачки до банку не є свідченням цього.

Зазначив, що позиція банку з приводу позову на даний час не змінилася, банк вимоги позивача не визнає, з боку банку дане питання не розглядається, а мирне врегулювання спору можливе і після ухвалення рішення судом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків.

Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

В свою чергу вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справи є обов»язком держави.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Водночас, неявки позивача в судові засідання спричиняє затягування строків розгляду справи, що є порушенням як положень Цивільного процесуального кодексу України, так і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Аналіз приведеного вище свідчить про те, що саме позивач не проявляє зацікавленості у розгляді справи, затягуючи її розгляд з різних причин.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В свою чергу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Тобто, з точки зору закону умовами залишення позовної заяви без розгляду у випадку повторної неявки в судове засідання є ряд чинників, а саме:

повторна неявка позивача поспіль у судове засідання;

-належне повідомлення позивача про час розгляду справи;

-відсутність поважних причин неявки позивача в судове засідання або неповідомлення їх суду;

-неявка позивача в судове засідання перешкоджає вирішенню спору по суті;

-відсутність заяви позивача про розгляд справи в його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, справа знаходиться в провадженні суду з лютого 2018 року.

Виходячи з правових обґрунтувань позову за клопотанням представника позивача в справі була призначена судова економічна експертиза, предметом дослідження якої був значний обсяг банківських та бухгалтерських документів.

Висновки експертизи, виходячи з підстав позову та приведених позивачем обґрунтувань, є перешкодою для вирішення спору в відсутності сторони позивача та ухвалення судового рішення з дотриманням вимог ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Неявка представника позивача в судове засідання є перешкодою для дотримання даних принципів, оскільки суд позбавлений права приймати участь у збиранні доказів у справі та доведеності їх перед судом.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 223, 257 Цивільного процесуального кодексу України,суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсними кредитного договору, договору іпотеки, договору поруки та визнання іпотеки квартири та поруки припиненими залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 05 квітня 2019 року.

Суддя: Л.А.Шереметьєва