Справа № 486/1796/18
Провадження № 2/486/156/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Кучмар В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу №486/1796/18 за позовом ОСОБА_1 до Южноукраїнської державної нотаріальної контори про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом,

без участі сторін

ВСТАНОВИВ:

07 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у якому просив внести зміни щодо розміру спадкового майна

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого органом приватизації житла ВП ЮУ АЕС на підставі розпорядження №1316 від 01.02.1994 року зареєстровано КП БТІ він та члени його сім'ї: дружина ОСОБА_2, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, матір ОСОБА_5 приватизувати чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

У зв'язку з тим, що в приватизації квартири не приймав участь його син ОСОБА_3, оскільки загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 року, рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області приватизацію квартири було скасовано. Розпорядженням №11300 від 29.06.2004 року органу приватизації Южноукраїнського виконавчого комітету їм було дозволено повторно приватизувати квартиру. 02.03.2005 року вони повторно приватизували квартиру, частка кожного становила 1/4. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла його матір, але нотаріусом було зазначено у свідоцтві про право на спадщину за законом 1/5 частка за первісним свідоцтвом про право власності на житло. Просив на підставі статті 1300 ЦК України внести зміни щодо розміру спадкового майна.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 лютого 2019 року у цивільній справі замінено відповідача - приватного нотаріуса Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Рихальську О.В. на Южноукраїнську державну нотаріальну контору .

В судове засідання позивач не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року /а.с.7/.

29.06.2004 року розпорядженням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області /а.с. 10/ було задоволено прохання сім'ї ОСОБА_1 та дозволено повторно приватизувати квартиру АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про право власності на житло ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_7 є власниками квартири АДРЕСА_1 Частка кожного з них становила по 1/4 частині /а.с. 11/.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року /а.с.8/.

14.05.2004 року державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Спадкове майно складається з 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 /а.с.9/.

Згідно Постанови пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК України (в редакції 1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а тому суд вважає, що оскільки на час відкриття спадщини діяв ЦК України (в редакції 1963 року), тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми матеріального права ЦК України (в редакції 1963 року).

Згідно ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року)спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Статтею 529 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року)для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року)визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В силу ст. 560 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

З 01.01.2004 року введено в дію новий ЦК України, яким фактично аналогічно врегульовані питання щодо спадкування.

Згідно Перехідних та прикінцевих положень ЦК України, п. 4 даний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. В п. 5 вказано, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

З аналізу норм закону, що регулював спадкові правовідносини на день відкриття спадщини, а також з урахуванням доказів і вже встановлених фактів, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до ст. 1300 ЦК України (який діяв на час видачі свідоцтв про право на спадщину, оспорюваних позивачем), на вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

Як встановлено судом ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та є спадкоємцем першої черги, згідно ст.529 ЦК України (в редакції 1963 року). 14.05.2004 року державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Беручи до уваги свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого ОСОБА_7 була власницею 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, суд приходить до висновку, що у свідоцтві про право на спадщину за законом державним нотаріусом не вірно вказана частка спадкового майна.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу п.п. 5, 6 ч. 4 ст. 265 ЦПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

Враховуючи те, що обставини наведені позивачем у позові підтверджені належними та допустимими доказами, їх взаємний зв'язок підтверджує наявність порушених прав позивача, суд дійшов висновку, що вони підлягають захисту у судовому порядку, а вимоги підлягають задоволенню з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Южноукраїнської державної нотаріальної контори про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, задовольнити.

Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2004 року, виданого державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області Рихальською О.В. на ім'я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року в частині спадкового майна, змінивши розмір спадкового майна з 1/5 частки квартири АДРЕСА_1 на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова