Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8977/17 Головуючий у 1-й інст. Чішман Л. М.
Категорія 41 Доповідач Миніч Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді: Миніч Т.І.

суддів: Павицької Т.М.,

Трояновської Г.С.

секретаря

судового засідання Кучерявого О.В.

з участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 09 жовтня 2018 року під головуванням судді Чішман Л.М.

у цивільній справі №295/8977/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист гідності і честі, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом. З урахуванням уточнень до позовної заяви просив зобов'язати ОСОБА_4 спростувати поширену ним недостовірну негативну інформацію про позивача у той же спосіб, у який вона була поширена, і перед тими ж людьми, перед якими вона була поширена; а саме те, що ОСОБА_3 з усіма сусідами створює сварки, погрожує йому, сусідам, скаржиться на дітей, посилаючись на те, що вони заважають йому відпочивати,; стягнути з відповідача завдану моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., завдану розповсюдженням про позивача недостовірної негативної інформації, що паплюжить його честь, гідність та інформації, котра негативно вплинула на хід розгляду справи №295/183/17, яка відбулась 06.07.2017 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначав, що 06.07.2017 року під час судового засідання в Богунському районному суді м.Житомира при розгляді цивільної справи №295/183/17 «Про захист честі, гідності та ділової репутації» за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, відповідач поширював зазначену вище недостовірну інформацію про нього. Позивач вважав, що ця інформація, яку відповідач поширив публічно, озвучивши її в судовому засіданні, є негативною, неправдивою, наклепом. Крім того позивач вказував, що такими діями відповідач завдав йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, пов'язаних з тим, як до ОСОБА_3 будуть ставитись працівники суду, його представник і те, що ця інформація негативно вплинула на хід розгляду справи №295/183/17. Тому моральну шкоду позивач оцінив у 5000,00 грн.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначене рішення суду скасувати і ухвалити нове - про задоволення позову. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема зазначає, що судом першої інстанції при постановленні рішення неправильно застосовано п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст.ст.23,1167 ЦК України, ст.30 ЗУ «Про інформацію». Крім того, відповідно до копії довідки Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ № та копії довідки, виданої Житомирським міським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 02.01.2018 року №198 а/з вбачається, що позивач ОСОБА_3 до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3,4 статті 277 Цивільного кодексу України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-якій спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстав для задоволення позову не було.

Так, зі змісту роздруківки технічного запису судового засідання, що відбулось 06.07.2017 року у справі №295/183/17-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди судом встановлено, що ОСОБА_4 під час судового засідання на запитання головуючого у справі пояснив, що свідки можуть підтвердити, що ОСОБА_6 до всіх чіпляється, всім погрожує, з усіма свариться, знімає на камеру, лякає, погрожує, коли біля будинку гуляють діти, вони йому заважають відпочивати.

Разом з тим, такі пояснення сторони у справі не можуть вважатися приниженням честі, гідності та наклепом.

Відповідно до роз'яснень, що викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» не підлягають розгляду судами позови про захист гідності,

честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок

давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали

участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі,

якщо наведена в них інформація була доказом у справі та

оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами

процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження

та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу

повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій

справі.

При вирішенні спору судом також обґрунтовано враховано, що Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосудця (ст.34 Конституції України).

За наведених обставин суд першої інстанції правильно вважав, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки поширена відповідачем інформаціє не є такою, що порушує немайнові права позивача, а висловлена лише виключно як виступ у судовому засіданні.

Крім того, враховуючи, що вимога позивача стосовно стягнення моральної шкоди є похідною від вимоги про захист честі, гідності то враховуючи, що суд відмовив в задоволені основної вимоги, не підлягає задоволенню й похідна від неї вимога.

Доказам у справі судом першої інстанції дана належна і об'єктивна оцінка. Будь-яких процесуальних порушень, які б давали підстави для переоцінки доказів, апеляційним судом не встановлено.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

суд вважає за можливе оголосити в даному судовому засіданні вступну та резолютивну частини постанови, відклавши складання повного судового рішення на п»ять днів.

Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 09 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 17.01.2019 року.