Справа № 531/367/17
Номер провадження 2/540/78/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Косик С.М.

за участю секретаря Ткач Н.М.

розглянувши у судовому засіданні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

в с т а н о в и в :

у серпні 2018 року до Машівського районного суду Полтавської області з Карлівського районного суду Полтавської області надійшла дана цивільна справа за позовом ОСОБА_1 в якому позивач посилається на те, що у 2007 р. мама відповідач по справі, подарувала йому квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, на підставі складеного у простій письмовій формі договору дарування. Даний договір був підписаний сторонами, але не був зареєстрований в нотаріальному порядку, що не зроблено і до цього часу, по причинах незнання законодавства та відсутності матері на території України. Після 2010 року звязок з матірю зник. З боку позивача здійснилось повне виконання договору, він проживає у квартирі, оплачує рахунки, робить ремонт та інше. Враховуючи те, що зараз він не має можливості зареєструвати договір дарування у нотаріуса, а тому не може повноцінно розпоряджатися квартирою, позивач просить визнати договір дарування двохкімнатної квартири №5, що знаходиться за адресою м. Карлівка, пров. Халтуріна, №6 Полтавської області, від 07.05.2007 р. дійсним та визнати за ним право власності на вказану квартиру з часу укладення договору, а саме з 07.05.2007 р.

Ухвалою Машівського районного суду від 30.10.2018 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.64).

У судове засідання сторони не зявилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.70,71,9,80), відповідач також викликалася шляхом оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.68,69,75,76), натомість, позивач направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 77), від відповідача 15.01.2019 року поштою надійшла заява з проханням розглядати справу без неї, в якій також вказано про відсутність заперечень проти позову (а.с.81,82).

Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу без участі сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що згідно договору дарування квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 від 27.03.2007 р., вказана квартира подарована ОСОБА_2 відповідачу по справі її батьком гр. ОСОБА_3 (.с.5).

За договором дарування квартири від 07.05.2007 р., укладеного між ОСОБА_2 відповідачем по справі та ОСОБА_1 позивачем по справі, дарувальником ОСОБА_2 передано безоплатно обдарованому ОСОБА_1 у власність квартиру №5, що знаходиться за адресою м. Карлівка, пров. Халтуріна,6, Полтавської області загальною площею 44,3 кв.м. (а.с.3).

В пункті 8 вищевказаного договору зазначено, що квартира належить дарувальнику особисто за договором Дарування та те, що сторони домовились, що під передачею квартири за цим договором слід вважати символічну передачу речі. Прийняття обдарованого від Дарувальника ключів від квартири, документів свідчить про те, що передача речі відбулась.

За довідкою голови житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний» від 05.04.2017 р., ОСОБА_1 позивач по справі, постійно проживає та сплачує комунальні платежі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.4).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3,4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтею 717 ЦК України передбачено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні(обдарованому) безплатно майно ( дарунок) у власність. Частиною 1 ст. 718 ЦК України визначено, що дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші або цінні папери, а також нерухомі речі.

Відповідно до ч.2 ст.719 ЦК України, в редакції, чинній на час укладення спірного договору, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

До вказаного договору застосовується загальне правило, встановлене ст.220 ЦК України, згідно з яким недотримання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору тягне за собою його нікчемність. Відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 року у справі за № 6-1288цс17.

У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Натомість позивачем не доведено факту ухилення відповідача від нотаріального посвідчення спірного договору, оскільки необізнаність сторін про нотаріальне посвідчення правочину не є ухиленням від нотаріального посвідчення договору.

Крім того, позивач вказує що його мати відсутня на території України та це було однією з причин того, що договір не був нотаріально посвідчений, що взагалі ставить під сумнів його укладення.

Щодо заяви відповідача про визнання позову, яка надійшла до суду поштою, у такому разі можливість нотаріально посвідчити договір дарування не втрачена і на даний час, оскільки сторони (укладених договорів) не позбавлені права звернутися до нотаріальної контори для укладення нотаріально посвідченого договору.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, а позивач звільнений від сплати судового збору (а.с.9-14), судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на нерухоме майно відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт громадянина України серія КО №612788 від 12.07.2005 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Карлівка полтавської області, відомості про зареєстроване місце проживання відсутні, , останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт громадянина України серія КО №854424, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя С.М.Косик