Справа № 352/3566/13-ц
Провадження № 22-ц/4808/414/19
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Мелінишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.,

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», подану представником Старовойтовою Дариною Андріївною, на рішення Тисменицького районного суду в складі судді Струтинського Р.Р., ухвалене 5 лютого 2014 року в м. Івано-Франківську у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними свідоцтв про право власності та визнання майнових прав на частки нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, в якому просила визнати недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 січня 2006 року, 25 липня 2007 року та 22 липня 2009 року. Визнати за нею майнові права на новостворені частки нерухомого майна на загальну суму 1 050 000,00 грн, а саме: на 51,98 кв.м оздоровчого комплексу «Монте Крісто», два підсобні господарські приміщення, прибудовані до будівлі оздоровчого комплексу «Монте Крісто», літера А, які розташовані за адресою АДРЕСА_2; частку у спільній сумісній власності у розмірі 31,2 % в новозбудованому двоповерховому садибному житловому будинку загальною площею 246,4 кв.м, розташованому в АДРЕСА_4; частку у прибудовому до домоволодіння площею 1067,7 кв.м господарському допоміжному приміщенні площею 10,5 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_5/2; частку у прибудованому господарському приміщенні площею 81,4 кв.м до господарської споруди площею 522,7 кв.м та другий поверх допоміжного приміщення площею 82 кв.м, стилізований під середньовічний корабель, прибудований до господарської споруди площею 522,7 кв.м, що знаходяться в АДРЕСА_3.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 12 березня 2004 року між сторонами укладено договір про участь у реконструкції нежитлових приміщень незавершеного будівництва та у будівництві господарських споруд. Предметом цього договору була реконструкція та добудова існуючих нежитлових приміщень незавершеного будівництва із плановим збільшенням його загальної площі на 225,0 кв.м, реконструкція існуючого об'єкту нерухомості - добудова господарського приміщення до господарського корпусу літера Б площею 40,0 кв.м, двох підсобних приміщень до будівлі літера А загальною площею 12,0 кв.м оздоровчого комплексу «Монте Крісто», а також зведення нової господарської споруди - двоповерхового садибного житлового будинку площею 246 кв.м. Відповідно до умов договору позивач зобов'язалась профінансувати будівництво, реконструкцію та перепланування вказаних об'єктів у обсягах, визначених у договорі. А ОСОБА_3 - здійснити реконструкцію, перепланування об'єктів незавершеного будівництва та збудувати нову господарську споруду, на протязі 3-х днів з моменту зевершення будівництва передати позивачу майнові права на новостворені частки об'єктів незавершеного будівництва та частку новозбудованої господарської споруди, зареєструвати об'єкти у зміненому технічному стані, здати вказані об'єкти в експлуатацію та провести державну реєстрацію у встановленому законодавством порядку. Свої обов'язки за договором ОСОБА_2 виконала, передала відповідачу кошти у розмірі 1 050 000,00 грн, що підтверджується письмовими розписками. Проте остання, в порушення умов договору, майнові права на реконструйоване та новостворене майно у встановлені договором строки не передала, провела державну реєстрацію цих об'єктів незавершеного будівництва у первісному стані та зареєструвала вказані об'єкти одноосібно на себе без врахування її частки у цьому майні.

Рішенням Тисменицького районного суду від 5 лютого 2014 року позов задоволено. Скасовано свідоцтва на право власності на нерухоме майно. Зокрема, на оздоровчий комплекс «Монте Крісто», А, площею 390,9 кв.м, господарський корпус, Б, площею 218,2 кв.м; домоволодіння (житловий будинок, А, площею 246,4 кв.м); нежитлову будівлю, А, площею 1078,2 кв.м; нежитлову будівлю, А, площею 604,7 кв.м, які знаходяться в АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, що видані Угринівською сільською радою 13 січня 2006 року, 25 липня 2007 року, 22 липня 2009 року та 22 липня 2009 року відповідно.

Визнано за ОСОБА_2 майнові права на частки нерухомого майна на загальну суму 1 050 000,00 грн. Зокрема, на: 51,98 кв.м приміщення оздоровчого комплексу «Монте Крісто», розташованого за адресою АДРЕСА_5, а саме: прибудови господарського приміщення до господарського корпусу, позначені літерою «Б», площею 39,98 кв.м; два підсобні господарські приміщення, позначені літерою А, прибудовані до будівлі оздоровчого комплексу «Монте Крісто», загальною площею 12 кв.м (по 6 кв.м кожен); частку у спільній сумісній власності у розмірі 31,2% в новозбудованому двоповерховому садибному житловому будинку загальною площею 246,4 кв.м, розташованому за адресою АДРЕСА_4; частку у прибудованому господарському допоміжному приміщенні площею 10,5 кв.м до домоволодіння площею 1067,7 кв.м, розташованого за адресою АДРЕСА_5/2; частку у прибудованому господарському приміщенні площею 81,4 кв.м до господарської споруди площею 522,7 кв.м, розташованої за адресою АДРЕСА_3; другий поверх допоміжного приміщення площею 82 кв.м, стилізований під середньовічний корабель, прибудований до господарської споруди площею 522,7 кв.м, розташованої за адресою АДРЕСА_3.

Також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» вказує на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Посилаючись на необхідність відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів банку, який не приймав участі у справі, просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не з'ясував коло осіб, на права та інтереси яких може вплинути рішення в даній справі. Зазначає, що 28 вересня 2007 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №ВL232, на забезпечення виконання якого між сторонами тоді ж укладено договір іпотеки. Відповідно до умов договору іпотеки позичальник передала в іпотеку оздоровчий комплекс «Монте Крісто», літера А, загальною площею 390,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Тисменицький район, АДРЕСА_5; житловий будинок, загальною площею 246,4 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_9. Окрім того, 7 травня 2008 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №ВL3640. З метою забезпечення виконання позичальником зобов'язань за цим договором, 8 травня 2008 року між банком і відповідачем укладено договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку банку передано нерухоме майно - домоволодіня, загальною площею 1067,70 кв.м, житловою площею 655,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_10; господарську споруду, загальною площею 522,7 кв.м, що знаходиться там же по АДРЕСА_8. Таким чином, на час розгляду справи іподекодержателем спірного нерухомого майна був ПАТ «Універсал Банк». Проте, останній не був залучений до участі у справі в якості третьої особи.

Також вважає, що судовий спір має ознаки штучного і направлений виключно на унеможливлення звернення стягнення на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці і належить ОСОБА_3, в процесі реалізації примусового виконання судових рішень про стягнення з боржника на користь банку заборгованості за кредитними договорами.

Відповідно, розглядаючи дану справу суд повинен був взяти до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із винесенням відповідного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що оскаржуване рішення прийнято за повного з'ясування обставин справи, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Тисменицького районного суду від 5 лютого 2014 року - без змін.

ОСОБА_3 відзиву на апеляційну скаргу не подала.

В засіданні апеляційного суду представники АТ «Універсал Банк» - адвокати Старовойтова Д.А. та Бойчук Я.В. доводи скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Грабовецький О.Б. доводів скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася повторно будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відтак, відповідно до ст. 372 ЦПК України перешкод розглядові справи у її відсутності не встановлено.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Як передбачено п.3 ст. 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147 - VІІІ від 3 жовтня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим суд застосовує норми ЦПК України від 18 березня 2004 року, які діяли на час ухвалення оскаржуваного рішення. А справу переглядає в порядку, передбаченому ЦПК України від 3 жовтня 2017 року.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_2 покликалася на те, що 12 березня 2004 року між нею та ОСОБА_3 укладено договір про участь у реконструкції нежитлових приміщень незавершеного будівництва та у будівництві господарських споруд. Копію якого долучила на підтвердження своїх позовних вимог (а.с.8-10 т.1 ).

Так, відповідно до умов договору позивач передає повіреному у власність грошові кошти, а повірений зобов'язується від свого імені здійснити фінансування реконструкції незавершеного будівництва громадських будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 з реконструкцією існуючих будівель і споруд, що належать повіреному на праві власності, будівництвом нових господарських та нежитлових будівель у виді та обсягах, вказаних у п.2.1, 2.2 та 2,3 цього договору та передати довірителю майнові права на новостворені у результаті такої реконструкції та будівництва частини вказаних будівель на умовах, передбачених договором.

Зокрема, у п.2.1- 2.6 розділу 4 вказаного договору сторони встановили такі обсяги будівництва та реконструкцію. Будівнитво прибудови господарського допоміжного приміщення плановою площею 10 кв.м до незавершеного будівництва домоволодіння площею 1067,7 кв.м (п.2.1), будівництво прибудови господарського приміщення плановою площею 81 кв.м до господарської споруди площею 522,7 кв.м (п.2.2), будівництво другого поверху плановою площею 82 кв.м, стилізованого під середньовічний корабель, до існуючого допоміжного приміщення незавершеного будівництвом господарської споруди площею 522,7 кв.м, з оздобленням навісними декоративними елементами, шпангоутами, щоглами, стерном у відповідності до ескізу в Додатку №1 (п.2.3), будівництво прибудови господарського приміщення плановою площею 40 кв.м до існуючого об'єкта нерухомості - господарського корпусу оздоровчого комплексу «Монте Крісто», літера Б, з облаштуванням фундаменту, бетонної стяжки, штукартурними та оздоблювальними роботами (п.2.4), будівництво прибудов - двох господарських приміщень до будівлі оздоровчого комплексу «Монте Крісто», літера А, загальною площею 12 кв.м (по 6 кв.м кожен), будівництво садибного житлового двоповерхового будинку загальною плановою площею 246 кв.м (п.п.2.5, 2.6).

Згідно з п.п. 3.4, 3.5, 3.6 договору повірений зобов'язується у 2-денний строк з моменту фактичного завершення проведення вказаної в даному договорі реконструкції здійснити здачу-приймання виконаних робіт довірителю, про що скласти відповідний акт, у 5-денний строк з моменту приймання виконаних робіт здійснити передачу довірителю майнових прав на новостворені у результаті будівництва та реконструкції частки будівель плановою площею 225,0 кв.м та частини садибного житлового будинку, розмір частки майнових прав на який буде визначено після закінчення його будівництва, як вказано у п.4.6 даного договору, шляхом укладення договору про передачу майнових прав. У термін до 1 серпня 2006 року за власний рахунок провести державну реєстрацію здійсненої реконструкції та нового будівництва в КП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на нерухомість» та провести державну реєстрацію 225,0 кв.м площ будівель, створених у результаті такої реконструкції, а також провести державну реєстрацію новозбудованого садибного нежитлового будинку.

8 серпня 2008 року сторонами складено акт здачі-приймання виконаних робіт. На об'єкти нерухомості ОСОБА_3 виготовлено технічні паспорти та здійснено реєстрацію права власності (а.с. 11-12, 18-27, 28-33, 34-44, 45-51, 52-62, 63-68, 121, 122, 123, 124 т.1).

Звертаючись до суду з цим позовом ОСОБА_2 вказувала, що нею повністю виконано умови договору про участь у реконструкції нежитлових приміщень незавершеного будівництва та у будівництві господарських споруд, сплачено вартість будівельно-монтажних робіт на загальну суму 1 050 000,00 грн. Однак, відповідач не узаконила зміни технічного стану об'єктів незавершеного будівництва у встановлені строки, не здійснила передачу їй належних майнових прав на частку у новозбудованій господарській споруді та зареєструвала права власності на новозбудовану господарську споруду одноосібно на себе. В подальшому змінила цільове призначення окремих об'єктів нерухомості і при оформленні нових свідоцтв на ці прибудовані приміщення їх власником зазначено тільки відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем виконано умови договору. Натомість відповідач не вчинила дій, передбачених договором - не передала ОСОБА_2 майнових прав на частку у нерухомому майні, здійснила державну реєстрацію за технічними даними в первісному вигляді, без врахування часток позивача, власником новозбудованої господарської споруди зазначено тільки ОСОБА_3

Проте колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду з огляду на наступне.

Із долучених до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що 28 вересня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого є АТ «Універсал Банк») та ОСОБА_3 з метою забезпечення виконання зобов'язань за генеральним договором про надання кредитних послуг №ВL232 укладено договір іпотеки. Відповідно до п.1.1. цього договору іпотекодавець передала в іпотеку, в тому числі, оздоровчий комплекс «Монте Крісто», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_11; житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_12, загальною площею 246,4 кв.м, житловою 66,9 кв.м. Нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 13 січня 2006 року та від 25 липня 2007 року відповідно, виданих Угринівською сільською радою і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки (а.с. 19-22 т.2).

Окрім того, з метою забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов'язань за генеральним договором про надання кредитних послуг № ВL3640 від 7 травня 2008 року між банком та відповідачем тоді ж укладено договір іпотеки нерухомого майна - домоволодіння, загальною площею 1067,70 кв.м, житловою площею 655,40 кв.м; господарської споруди, загальною площею 522,7 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_11/2 та 7/3 відповідно (а.с. 23-27 т.2).

Згідно п. 1.5. вказаних договорів іпотеки сторонами погоджено, що іпотека розповсюджується на всі приналежності предмету та на всі невід'ємні від майна поліпшення, складові частини, внутрішні системи, що існують на момент укладення договору та виникнуть в майбутньому. Всі зроблені іпотекодавцем в період дії цього договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки тощо автоматично стають предметом договору - предметом іпотеки, - і не потребують змін до договору.

У пункті 2 частини шостої статті 130 ЦПК України 2004 року визначено, що суд під час проведення попереднього судового засідання вирішує питання про склад осіб, які братимуть участь у справі .

Отже, якщо з матеріалів справи вбачається, що склад осіб, які беруть участь у справі, має бути інший, суд з урахуванням вищенаведеного повинен вчинити дії, які від нього вимагає частина четверта статті 10 ЦПК України 2004 року.

В силу приписів частини другої статті 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

У частинах першій, третій статті 9 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу).

Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Згідно з частинами першою, другою статті 10 Закону України «Про іпотеку» якщо інше не встановлено законом чи іпотечним договором, іпотекодавець зобов'язаний вживати за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб.

Іпотекодавець повинен своєчасно повідомляти іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя за іпотечним договором.

За таких обставин на час вирішення судом цієї справи вищезазначене нерухоме майно перебувало в іпотеці, судове рішення щодо іпотечного майна безспірно впливає на права та обов'язки іпотекодержателя. Натомість, АТ «Універсал Банк» не було залучено до участі в справі.

Водночас апеляційний суд законодавчо позбавлений права залучити товариство до участі в справі та вирішити спір як суд першої інстанції.

Як передбачено п.4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України прийняття судового рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі в справі є порушенням норм процесуального права та обов'язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Враховуючи вищенаведене, необхідність відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів банку апеляційний суд приходить до переконання, що постановлене рішення не може залишатися в силі та підлягає до скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів не дає оцінки обґрунтованості позовних вимог та правильності застосування до спірних правовідносин норм матеріального права, оскільки це повинно бути зроблено під час розгляду справи по суті за участі належних учасників справи.

Розподіл судових витрат слід покласти на сторін відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Зокрема, з ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені АТ «Універсал Банк» судові витрати - судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 6 537,90 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», подану представником Старовойтовою Дариною Андріївною, задовольнити.

Рішення Тисменицького районного суду від 5 лютого 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсними свідоцтв про право власності та визнання майнових прав на частки нерухомого майна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_13) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, Код ) 6 537,90 грн судових витрат, понесених у зв'язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: В.А. Девляшевський

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови виготовлено 11 квітня 2019 року.