Ухвала

15 січня 2019 року

м. Київ

справа № 521/12963/18

провадження № 61-407ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного центру зайнятості, Управління соціального захисту населення у Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про зобов'язання вчинення певних дій,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки вона подана з порушенням вимог пунктів 4 та 6 частини другої статті 392 ЦПК України.

Пунктами 4 та 6 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується та клопотання особи, яка подає скаргу.

Крім того, у порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої

статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги та вказати у прохальній частині скарги судове рішення, яке заявник просить переглянути, та яке рішення просить ухвалити за результатами розгляду касаційної скарги, із урахуванням положень статті 409 ЦПК України, і відповідно до вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України надіслати уточнену касаційну скаргу, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, заявником не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 є одинокою матір?ю, має трьох неповнолітніх дітей, не працює. Заявник є малозабезпеченою особою, на даний час перебуває у скрутному матеріальному стані. На даний час ОСОБА_1 не отримує аліменти на дітей та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям, у зв'язку з чим звернулася до суду із зазначеним позовом у даній справі. На підтвердження вказаного заявником надано: довідку від 13 липня 2018 року Другого Малиновського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області про неотримання аліментів; копію листа від 11 травня 2018 року Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради; копію листа від 14 червня 2018 року Одеського міського центру зайнятості.

Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік умов, за наявності яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов'язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд касаційної інстанції вважає, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 05 лютого

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило