Справа № 143/242/19
03.04.2019 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Марченко Л.В.,
з участю секретаря Мельніченко Т.Б.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Погребищенського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-
6 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 23 квітня 2017 року помер його батько, ОСОБА_2, про що виконкомом Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області видано свідоцтво про смерть серії 1-АМ № 367901 від 03.05.2017.
Заповіту батько на його імя не залишив.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,7854 гектарів, яка розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області і належить померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 044198, виданого Саражинецькою сільською Радою народних депутатів Погребищенського району Вінницької області 27 вересня 2002 року.
Будучи спадкоємцем батька за законом, він вчасно до шести місяців звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори Вінницької області із заявою про прийняття спадщини і видачею свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку.
Під час звернення нотаріус оглянув представлені ним документи і виявив, що державний акт про право власності на земельну ділянку покійного батька виданий з порушенням чинного законодавства. На думку державного нотаріуса відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України та ч. 12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України державний акт на землю мав би бути виданий ОСОБА_2 не Саражинецькою сільською радою, а Погребищенською райдержадміністрацією на підставі її розпорядження. У звязку з цим нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропонував звернутися до суду із заявою про визнання права власності на спадкове майно, про що склав відповідну постанову.
Таким чином, незважаючи на те, що він прийняв спадщину свого батька шляхом подання відповідної заяви до Погребищенської державної нотаріальної контори, проте все ж не має можливості оформити її в установленому законом порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Саме тому в даний час він змушений звернутися до суду із цим позовом, оскільки на сьогодні немає іншого визначеного законом порядку вирішення цього питання.
Позивач в судове засідання не зявився, проте його представник за довіреністю ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. (а.с. 17, 39)
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. (а.с. 38)
Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дані правовідносини у системному звязку регулюються:
-ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном;
-ст. 328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом;
-ст. 1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті ОСОБА_2, який помер 23 квітня 2017 року (а.с. 4), відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, цільове призначення якої є для ведення сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Саражинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а.с. 9-12). Позивач, ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець за законом, оскільки інші спадкоємці, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовилися приймати спадщину, подавши заяви до Погребищенської державної нотаріальної контори (а.с. 25-37), звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, проте йому було відмовлено, оскільки державний акт про право власності на земельну ділянку, виданий з порушенням чинного законодавства, а саме виданий Саражинецькою сільською радою, а не Погребищенською райдержадміністрацією (а.с 14), тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
Оскільки позивачем в заяві не заявляється вимога щодо відшкодування Саражинецькою сільською радою Погребищенського району Вінницької області судових витрат, тому з відповідача судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 82, 200, 206, 247, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Погребищенський районний суд.
Головуючий суддя