ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2945/19 Справа № 175/4489/18 Головуючий у першій інстанції: Озерянська Ж.М. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання домоволодінь об'єктом права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року забезпечено даний позов шляхом накладення арешту на 1/2 частину усіх грошових коштів, які належать ОСОБА_3 та які знаходяться на усіх її банківських рахунках та усіх депозитних договорах в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк», до виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, а в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову просить відмовити.

Розглянувши матеріал, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарги та скасування оскаржуваної ухвали, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується також накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" №9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання домоволодінь об'єктом права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя, в якому просить визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_1 та житловий будинок АДРЕСА_2; поділити спільне сумісне майно подружжя наступним чином: визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину усіх грошових коштів разом з нарахованими процентами, які обліковуються на банківських рахунках ОСОБА_3 в АТ КБ «ПриватБанк» та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1/2 частину вартості майна (товару), який використовував у своїй господарській діяльності ОСОБА_4 у розмірі, визначеному судовою товарознавчою експертизою, частину боргів ОСОБА_4 за договорами позики у валюті договорів позики у розмірі 125000,00 доларів США (а.с. 2-4).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 1).

Виходячи з викладеного, встановивши, що між сторонами дійсно виник спір з приводу спільного сумісного майна подружжя, про поділ якого заявлений позов; приймаючи до уваги, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання можливого рішення про задоволення позовних вимог, враховуючи співмірність вжитих заходів забезпечення із заявленими позовними вимогами, - колегія приходить до висновку про правомірність постановлення оскаржуваної ухвали, яку необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Посилання апелянта на те, що оскаржуваною ухвалою суд вирішив спір по суті, стягнувши на користь позивача 1/2 частину грошових коштів, які належать відповідачу та знаходяться на банківських рахунках у АТ КБ "ПриватБанк", - не приймається до уваги, адже накладення арешту є тимчасовим заходом та не вирішує питання про право власності на кошти, які знаходяться на відповідних рахунках.

Твердження місцевого суду, які викладені в оскаржуваній ухвалі, про те, що "фактично всі зароблені від господарської діяльності грошові кошти позивач передавав дружині, яка вносила їх на своє ім'я на рахунки та на депозитні договори в АТ КБ «ПриватБанк» у відділеннях м. Дніпро; загальна сума внесених грошових коштів на рахунки банку перевищує 10000000,00 грн.", - є передчасними, однак не свідчать про незаконність оскаржуваної ухвали, якою правильно вирішено питання щодо забезпечення позову та вжито співмірні з позовними вимогами заходи забезпечення.

В матеріалах відсутні та суду апелянтом не представлені докази, які б свідчили про накопичення коштів на банківських рахунках відповідачки у період неперебування сторін у зареєстрованому шлюбі.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді