Справа № 386/1140/18
Провадження № 2/386/76/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гарбуз О. С.

з участю: секретаря судового засідання Фенюшиної Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 01.11.2018 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.02.2016 в с. Семидуби Голованівського району Кіровоградської області помер батько позивача ОСОБА_5, після смерті якого, відкрилася спадщина. До складу спадщини увійшла земельна ділянка площею 4,31 га., яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, згідно Державного акту серії КР №22318, виданого 29 грудня 1999 року. Представник позивача вказує, що Державний акт серії КР №22318, виданий 29 грудня 1999 року, було втрачено, про що позивачем зроблено відповідне повідомлення у місцевому друкованому засобі масової інформації. Позивач є дочкою померлого ОСОБА_5, тобто є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці відсутні. Представник позивача зазначає, що позивач у встановлений законом строк 03.06.2016 звернулась до приватного нотаріуса Голованівського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька закінчився 22 грудня 2016 року, а тому позивач вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька. Представник позивача вказав, що 27 вересня 2018 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Голованівського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на зазначену вище земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме: оригіналу державного акта на земельну ділянку, який належав батькові позивача. У звязку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 328, 1216, 1222 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), представник позивача просить визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 22.02.2016, право власності на земельну ділянку площею 4,31 га., кадастровий номер :02:000:0320, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 27.11.2018 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

25.01.2019 за клопотанням представника позивача судом постановлено ухвалу про витребування доказів, якою у приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5, який помер 22 лютого 2016 року та на виконання якої, нотаріусом 28.01.2019 надано витребувані докази.

11 лютого 2019 року ухвалою суду замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 сільську раду Голованівського району Кіровоградської області належним відповідачем - ОСОБА_7 у зв'язку з тим, що остання також звернулась до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5.

14 березня 2019 року у справі проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач та її представник не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавали.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується повідомленням про отримання 19.03.2019 рекомендованого листа з судовою повісткою, заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи та відзив до суду не подавала.

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 лютого 2016 року в с. Семидуби Голованівського району Кіровоградської області помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії І-ОЛ №222775, виданого 24.02.2016 виконкомом ОСОБА_4 сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 10).

Згідно копії свідоцтва про народження, серії І-ОЛ №196272, повторно виданого 19.08.2016 Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, позивач є дочкою ОСОБА_5 (а.с. 8).

Як вбачається з копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №018 від 10.10.2018, ОСОБА_5 на праві власності, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії КР №22318 від 29.12.1999, належала земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0320, площею 4,31 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ОСОБА_4 сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 14-16).

24 вересня 2018 року в газеті "Вісник Голованівщини" опубліковано оголошення про те, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії КР №22318, виданий 29.12.1999 ОСОБА_4 сільською радою Голованівського району Кіровоградської області, втрачено (а.с. 12).

Згідно постанови приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 від 27.09.2018, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_5 в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документ (а.с. 11).

Відповідно довідки приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_6 від 05.12.2018 №546/01-16, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54347385 від 04.12.2018, Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №44066490 від 03.06.2016 та копії спадкової справи №59/2016, після смерті ОСОБА_5 заведено спадкову справу за заявою позивача; заяву про прийняття спадщини також подано племінницею ОСОБА_7; інших спадкоємців немає; заповіти від імені ОСОБА_5 не посвідчувались; свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 38-40, 53-63).

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обовязок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України).

За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а відповідно до ч. 1 ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до частини першої статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України зазначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України).

Нормами статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1 ст. 1296 ЦК України).

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши надані позивачем докази та оцінивши їх, враховуючи вищезазначені норми законодавства, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, що залишилась після смерті ОСОБА_5, оскільки на день смерті останньому належала на праві приватної власності земельна ділянки; позивач після смерті батька ОСОБА_5 в шестимісячний строк з дня смерті останнього, як спадкоємець першої черги, подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом, однак оформити спадщину не має можливості у зв'язку з втратою правовстановлюючого документу.

З наведених підстав, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з наданої квитанції від 17.04.2018 №0.0..1 позивач за подання даного позову до суду сплатила судовий збір в сумі 1455 грн. 92 коп., виходячи з розміру, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за вимогу майнового характеру, однак враховуючи, що позивачем не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача, тому такі витрати покладаються на позивача.

Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0320, площею 4,31 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_4 сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, що залишилась після смерті ОСОБА_5, який помер 22 лютого 2016 року в с. Семидуби Голованівського району Кіровоградської області та належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії КР №22318 від 29.12.1999.

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1455 грн. 92 коп. сплачені позивачем покласти на останню.

Місце проживання позивача ОСОБА_2: смт. Ревда Ловозерського району Мурманської області Російської Федерації, адреса для листування: смт. Голованівськ Кіровоградської області, вул. Некрасова, 1а, поштовий індекс 26500; РНОКПП НОМЕР_1.

Місце проживання відповідача ОСОБА_7: смт. Ширяєве Ширяївського району Одеської області, вул. Радянська, 63, поштовий індекс 66800; РНОКПП НОМЕР_2.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гарбуз О. С.