КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року

м. Київ

справа №760/2704/19-ц

провадження № 22-ц/824/5817/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання учасники справи: позивач представник позивача та третіх осіб відповідач представники відповідача треті особи Потапьонок К.В., ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року /суддя Шереметьєва Л.А./

за заявою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_11, ОСОБА_10 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок під літерою «А» по АДРЕСА_1 та надвірні будівлі та споруди до нього.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 04.02.2019 року заяву задоволено, накладено арешт на житловий будинок під літерою «А» по АДРЕСА_1 загальною площею 82,7 кв.м., житловою 47,1 кв.м., та надвірні будівлі та споруди до нього, а саме сарай літ. «Г», погреб літ. «Д», вбиральню літ. «Е», вимощену доріжку, паркан, ворота - цифри 1-4. /а.с. 12-13/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_7 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу суду скасувати, у задоволенні заяви відмовити.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що спір між сторонами, з приводу спадкування спірного будинку, розглядався судами неодноразово. Встановлено, що ОСОБА_5 зі своїм братом ОСОБА_10 та матір'ю ОСОБА_11, не могли успадкувати те майно, яке їх батько ОСОБА_12 не успадкував за свого життя від своїх батьків, оскільки спірний будинок відповідно до заповіту ОСОБА_13 успадковано його донькою ОСОБА_7 Неодноразово рішеннями судів відмовлено сім'ї ОСОБА_13 у визнанні права власності на спірний будинок. Окрім того, доводи даного позову, щодо правомірності видачі свідоцтва про право на спадщину, вже були предметом розгляду, їм надана відповідна оцінка. Таким чином, зазначала, що судом першої інстанції не встановлено дійсних обставин справи.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів та просив її залишити без задоволення, а ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 04.02.2019 року залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача. представника позивача та третіх осіб, відповідача, представників відповідача, третіх осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, одночасно із поданням позовної заяви, звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок під літерою «А» по АДРЕСА_1 та надвірні будівлі та споруди до нього. /а.с. 7-8/

Постановляючи оскаржувану ухвалу про накладення арешту на житловий будинок, суд першої інстанції вірно керувався нормами ч. 3 ст. 151 ЦПК України, відповідно до якої забезпечення позову застосовується, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду; п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України, яка вказує, що позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно; вид забезпечення позову повинен бути спів мірним із заявленими позивачем вимогами; ст. 179, 181 ЦК України, відповідно до яких річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення; ст. 186 ЦК України. згідно якої, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Врахувавши предмет спору, вимогу закону щодо співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо обсягу зареєстрованого на праві власності майна за ОСОБА_7 та зазначеної у додаткових відомостях інформації відносно сараю літ. «Г», погребу літ. «Д», вбиральні літ. «Е», вимощеної доріжки, паркану, воріт - цифри 1-4, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову застосовується, якщо його невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи та зазначено представником ОСОБА_5 - ОСОБА_6 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, спір виник з тих підстав, що його довіритель вважає незаконним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане ОСОБА_7 після смерті її батька ОСОБА_13

Так, ОСОБА_7 прийняла у спадок житловий будинок під літерою «А» по АДРЕСА_1 загальною площею 82,7 кв.м., житловою 47,1 кв.м., та надвірні будівлі та споруди до нього.

Враховуючи вищезазначені обставини, існує вірогідність відчуження ОСОБА_7 належного їй майна до розгляду спору по суті.

Отже, взявши до уваги інтереси сторін, права яких можуть бути порушені у зв'язку із вжиттям заходів забезпечення позову та враховуючи, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 04 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: