Справа №2034/6028/2012
Провадження №4-с/635/7/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" січня 2019 року Суддя Харківського районного суду Харківської області Панас Н.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати арешт з автомобілю Фольксваген Пассат, державний номер НОМЕР_1, накладений на підставі постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції в Харківській області. Свою заяву обґрунтовує тим, що арешт на автомобіль накладений помилково, оскільки його власником є ОСОБА_3, яка не є стороною боржником у виконавчому провадженні, в рамках якого був накладений арешт.

Перевіривши матеріали заяви приходжу до наступного.

Частиною 7 статті 185 ЦПК України встановлено, що крім випадків, встановлених цією статтею, заява повертається у випадках, коли до неї не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обовязковий згідно із законом.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено зобовязання виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Заявник зазначає, що арешт майна був накладений помилково, тобто з порушення норм законодавства, яке передбачає порядок накладення арешту на майно в рамках виконавчого провадження.

Частиною 3 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Таким чином, законодавець, у випадку порушення порядку накладення арешту на майно під час виконавчого провадження, передбачив обовязкові заходи досудового врегулювання спору.

Всупереч цьому, заявником не надано жодних доказів того, що він звертався до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття помилково накладеного арешту та про результати такого звернення.

За таких обставин, заява підлягає поверненню заявнику, оскільки ним до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору, оскільки за законом при вирішенні питання про скасування арешту майна, накладеного державним виконавцем, такі заходи є обовязковими.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, про скасування арешту майна - повернути заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: hr.hr.court.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів зі дня складання повного тексту ухвали через Харківський районний суд Харківської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 21 січня 2019 року.

Суддя Н.Л.Панас