Справа № 2-1333/11
Провадження №4с/200/103/18
У Х В А Л А

Іменем УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді - Томаша В.І.,

при секретарі - Кубрак К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпро скаргу Акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК», субєкт оскарження: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, боржник: ОСОБА_1 «на дії державного виконавця», -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник АТ «КРИСТАЛБАНК», який є стороною виконавчого провадження, звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та просить визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по поверненню виконавчого листа № 2-1333/11, виданого 04.12.2012р. стягувачеві, неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 08.10.2018р. у виконавчому провадженні № 36331654 та а зобовязати начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відновити виконавче провадження №36331654 та провести дії з примусового виконання виконавчого листа № 2-1333/11, виданого 04.12.2012р.

В судовому засіданні представник Акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила скаргу задовольнити.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України проти задоволення скарги заперечувала, вважає її необґрунтованою та недоведеною, оскільки виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України були вчинені усі необхідні дії направлені на виконання виконавчого документу, однак здійснені виконавцем відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо виконання виконавчого листа № 2-1333/11, виданого 04.12.2012р. про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором та судових витрат, виявилися безрезультатними.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив про день, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений.

На підставі ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності боржника ОСОБА_1

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали даної справи, проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України перебували матеріали виконавчого провадження № 36331654 з виконання виконавчого листа № 2-1333/11 від 04.12.2012 року, виданого Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» у сумі 10220619,92 грн., а також стягнення судових витрат у сумі 1820,00 грн.

24.05.2017 року між ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» та ПАТ «КРИСТАЛБАНК» був укладений Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого ПАТ «КРИСТАЛБАНК» набув всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими йому згідно Реєстру відступлених Прав Вимоги від 25.05.2017 року.

Серед інших прав, за вищезгаданими договорами від ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» до АТ «КРИСТАЛБАНК» передано права кредитора за: Кредитним договором № К-Д 014/02-40/565 від 18.01.2007 року зі змінами та доповненнями, укладеними з ОСОБА_1

Таким чином, на теперішній час АТ «КРИСТАЛБАНК» набуло всіх прав кредитора по відношенню до зобовязань ОСОБА_1

08.10.2018 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 21.07.2017 року по справі № 2-1333/11 задоволено заяву ПАТ «КРИСТАЛБАНК» та здійснено заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа 2-1333/11 відносно боржника ОСОБА_1 (виконавче провадження №36331654) з ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» на ПАТ «КРИСТАЛБАНК».

14.11.2017р. державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 змінено стягувача з ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» на ПАТ «КРИСТАЛБАНК».

З 05 червня 2018 року офіційне найменування юридичної особи КРИСТАЛБАНКу змінено з Публічного акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» на Акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК».

Відповідно до ч. 1ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 07.02.2014 року №6 Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах зазначено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Відповідно до ч. 1ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 3ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У відповідності до ст..1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, у відповідності до ч.1 ст.5. ЗУ «Про виконавче провадження , примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно статті 10 закону України ЗУ «Про виконавче провадження , заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

З документів, що містяться в матеріалах справи вбачається, що виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 були вчинені усі необхідні дії направлені на розшук коштів, цінних паперів, земельних ділянок, транспортних засобів, сільськогосподарської техніки та іншого будь-якого рухомого та нерухомого майна, що належало б боржнику на праві власності, які виявились безрезультатними.

Як вбачається з відповідей на запит державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 реєструючи ми органами вбачається, що за ОСОБА_1 будь якого належного на праві приватної власності майна не зареєстровано.

Щодо посилання скаржника на те, що державним виконавцем не було здійснено звернення до суду із відповідною заявою за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України до виконання зобовязань за виконавчим листом № 2-1333/1 від 04.12.2012 р., суд вважає за можливе не приймати їх до уваги в якості доводів на задоволення скарги, оскільки у відповідності до вимог Закону, звернення державного виконавця до суду із відповідним поданням є виключно його правом, а не обовязком.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Так, державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленого виконавчим документом і Законом.

О крім того, державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому повноваження у точній відповідності до із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 в рамках ВП 36331654 від 08.10.2018р. прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст. ст. 449, 450, 451, 453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК», субєкт оскарження: відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, боржник: ОСОБА_1 «на дії державного виконавця».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 15 днів з дня винесення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текс ухвали виготовлений 21 січня 2019 року.

Суддя Бабушкінського районного

Суду м. Дніпропетровська В.І. Томаш