Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 544/371/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 квітня 2019 року м. Гребінка

09 квітня 2019 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Кузуб В.В.., розглянувши у приміщенні суду в м. Гребінка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним (нікчемним),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» (діл по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним (нікчемним).

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що у 2007 році між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір на підставі типової форми договору, запропонованої Банком. Згідно договору банк зобовязався надати споживчий кредит, а споживач повернути кредит та сплатити відсотки за користування.

Зазначає, що підписання договору про надання кредиту стало наслідком чисельного порушення норм чинного законодавства та прав позичальника як споживача кредитної послуги, з боку ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме: не виконано переддоговірну роботу з позичальником відповідно до п.2 ст. 11, п.2 ч.2 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст. 230 ЦК України; зміст правочину суперечить чисельним нормам законодавства України; вона, як фізична особа, була обмежена у можливості мати цивільні права та обовязки; були порушені її Конституційні права і свободи.

У звязку із вищевикладеним просить суд визнати недійсним (нікчемним) кредитний договір, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк», звільнити її від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів».

Позивач у судове засідання не з'явилася, на офіційну електрону адресу суду направила заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без її участі, зазначила, що прибути у судове засідання не має можливості. Також у заяві позивач зазначила, що взяла в кредит мобільний телефон, але погасити залишок боргу у розмірі 1000 грн. 00 коп. не змогла у звязку із погіршенням стану здоровя.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Із наданої суду заяви вбачається, що позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити позивачу у задоволені позву у повному обсязі.

Згідно з ч. 2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини в межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити у повному обсязі, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 19.06.2018 року у задоволенні клопотання про зобовязання відповідача надати суду кредитний договір на імя позивача було відмовлено, оскільки клопотання не відповідало вимогам ч.ч. 1,2 ст. 84 ЦПК України, а саме, подано із порушенням п.4 ч.2 ст. 84 ЦПК України, зокрема позивачем не було зазначено вжитті нею заходи для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів (а.с.29-30). В подальшому клопотань від позивача не надходило.

Із відзиву на позовну заяву, що був наданий представником відповідача, вбачається, що згідно з рішенням Єдиного акціонерного Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне Товариство ОСОБА_2 «ПриватБанк». АТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань ПАТ КБ «ПриватБанк» про що зазначено у п.1.7.Статуту АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується відповідним Витягом із статуту (а.с.58-62).

У відзиві також вказано, що відповідач вважає вимоги позивача надуманими, безпідставними, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що підтверджував би факт порушення прав споживача фінансових послуг. Зазначено, що позовна заява не містить посилання на те, яку саме умову і якого кредитного договору порушено при укладені зі сторони відповідача, а за відсутності предмету доказування, тобто, оскаржуваного позивачем правочину, відповідач позбавлений можливості проаналізувати його умови та надати змістовне викладення своєї позиції щодо умов оскаржуваного правочину.

Зазначає, що саме на позивача покладається обовязок обґрунтувати позов, тобто навести ті обставини, які на його думку свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог, очевидним є відсутність доказів, недоведеність вчинення порушень (а.с.55-56).

Судом встановлено, що відповідно наданих позивачем письмових доказів, що були долучені до матеріалів позовної заяви, можливо лише встановити особу позивача, відповідно до паспорту громадянина України, та склад сімї позивача, відповідно до довідки, виданої Великокручанською сільською радою №129 від 26.04.2018 року (а.с.15-17).

Письмові докази, що стосуються предмету позову, а саме, кредитного договору, документи щодо надання споживчого кредиту, в матеріалах цивільної справи відсутні та на дату судового засідання суду не надані.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст.ст. 15, 16 ЦПК України, керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 76, 81, 141, 211, 223, 247, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» про захист прав споживачів та визнання кредитного договору недійсним (нікчемним) - відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_3