Справа № 645/628/16-ц
Провадження № 2/645/18/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

секретар судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обєднану цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з квартири та зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 березня 2016 року провадження по справі відкрито та справу призначено в підготовче судове засідання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18 квітня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2017 року по вищевказаній цивільній справі призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено експертам ХНДІСЕ імені Заслуженого професора ОСОБА_5.

04 вересня 2018 року на адресу суду надійшов висновок судової економічної експертизи № 22470/23205 від 20.07.2018 року, в звязку з чим ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова 07 вересня 2018 року відновлено провадження по справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

08 жовтня 2018 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_6, яка діяла на підставі довіреності, про відкладення розгляду справи, призначеної на 09.10.2018 року в звязку з тим, що в період з 21.09.2018 року по 04.10.2018 року представник перебувала в щорічній відпустці. Крім того в подані заяві просила надати їй можливість ознайомитись з висновками експертизи та забезпечити явку в подальше судове засідання для дачі особистих пояснень, в звязку з чим розгляд справи було відкладено. В судове засідання, призначене на 29 жовтня 2018 року представник позивача не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки, яка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення була отримана 19.10.2018 року, причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справу до суду не надходило. Також, в судове засідання, призначене на 23 листопада 2018 року представник позивача не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки, яка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення була отримана 02.11.2018 року, причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справу до суду не надходило. Крім того, в судове засідання, призначене на 20 грудня 2018 року представник позивача не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки, яка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення була отримана 10.12.2018 року, причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справу до суду не надходило. Також, в дане судове засідання, призначене на 21 січня 2019 року представник позивача повторно не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки, яка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення була отримана 16.01.2019 року, причини неявки не повідомила, клопотань про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справу до суду не надходило. Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, від їх представника ОСОБА_7 до суду надійшла заява в обґрунтування якої представник зазначав, що з 2016 року в провадженні суду перебуває дана цивільна справа. Справа розглядається тривалий час та на даний час розгляд справи не закінчено, оскільки протягом багатьох місяців поспіль представник позивача не зявляється на судові засідання та не приходить ознайомитись з висновками судової економічної експертизи. Ще в 2018 році представником позивача було подано заяву про ознайомлення з висновками експертизи, проте на даний час представник своїм правом так і не скористався, натомість він, як представник відповідачів кожного разу приходячи до суду повинен був витрачати свій час, оскільки судові засіданні відкладались в звязку з неявкою представника позивача. Вважав, що судом було надано достатньо часу представнику позивача для повного аналізу матеріалів справи та для надання пояснень відносно висновків експертизи, в звязку з чим просив позов залишити без розгляду та проводити дане судове засідання без його участі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі представника позивача в судовому засіданні, доказів на поважність причин його неявки як в попередні судові засідання, так і в дане судове засідання ним надано не було, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи клопотання представника відповідачів, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе не відклади розгляд справи та провести судове засідання у відсутність сторін по справі.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, перевіривши матеріали справи приходить до наступного.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Відповідно до п.1.9 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діяли після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11 лютого 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулися до суду із позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Відповідно до частини 1 статті 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Згідно ч. 2 ст. 58 ЦПК України особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Тобто, участь в судових засіданнях особисто або через свого представника особи, яка є стороною у цивільному процесі, є правом, а не обов'язком, цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Проте, в жодне із призначених судових засідань по вказаній цивільній справі представник позивача так і не зявився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його незявлення не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи. Тобто, законом не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача, зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

Таке положення закону пов'язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/ 97 - ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Згідно положень, визначених у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ „ Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення " № 11 від 17 жовтня 2014 року, при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4. XI. 1950 ) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обовязки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_7 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Судом встановлено, що представник позивача по справі неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, проте до суду жодного разу не з'явився, поважність його неявки не доведена, а судом не встановлена.

Отже, обставини неявки у судові засідання представника позивача, якому було відомо про наявність цивільної справи за їх позовом в суді, неодноразові виклики його в судові засідання, а також небажання з 08.10.2018 року прийти та ознайомитись з матеріалами цивільної справи, висновками експертизи, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Судом враховується інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.01.2012 р., згідно якого суд відкладає розгляд справи лише у разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача без поважних причин. При повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду, тобто законодавець не передбачив врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду.

Згідно ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Обєднану цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з квартири та зняття з реєстраційного обліку - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення заяви без розгляду не позбавляє його права повторно звернутися до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення позову без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя -