Ухвала

1 березня 2019 року

м. Київ

справа № 403/4145/12

провадження № 61-3630ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська

від 23 червня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду

від 2 січня 2019 року, ухвалених за результатами розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зміну

способу виконання рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із заявою про зміну способу виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 3 жовтня 2012 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня

2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 2 січня 2019 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк

України» залишено без задоволення, а ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2017 року - без змін.

У лютому 2019 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня

2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 2 січня 2019 року

і ухвалити рішення, яким задовольнити заяву про зміну способу виконання рішення.

Однією із основних засад судочинства визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 26 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені

в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якою розглянуто питання про зміну способу виконання рішення, після її перегляду в апеляційному порядку, не входить до переліку судових рішень, які можуть бути предметом оскарження у касаційному порядку в контексті положень частини першої статті 389 ЦПК України, тому такі судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення у постанові Дніпровського апеляційного суду від 2 січня 2019 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для розгляду цієї справи судом касаційної інстанції.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня

2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 2 січня 2019 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко