Справа № 2-н-1543/11
Провадження № 6/500/80/19
УХВАЛА

Іменем України

23 січня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючий - суддя Швець В.М.,

при секретарі Наконечній В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі подання старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

На примусовому виконанні Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавче провадження по виконанню судового наказу №2-н-1543/11, виданий 22.12.2011 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» боргу в розмірі 3938,08 грн.

Згідно з п.4 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, право вільно пересуватися може у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VІІІ від 02.06.2016р.).

Так, відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VІІІ від 02.06.2016р.) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частина 1 ст. 441 ЦПК України передбачає, що питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року за №3857-ХІІ громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, обовязково погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України, від виконання зобовязань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником своїх зобовязань.

Застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

В матеріалах справи відсутні докази, що боржник взагалі повідомлений про наявність боргу, а відповідно й свідомо ухиляється, не надано доказів вручення йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження, що дає підстави вважати, що ОСОБА_1 необізнана про покладення на неї зобовязання за судовим наказом №2-н-1543/11, виданим 22.12.2011 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області. Під час складення акту державним виконавцем від 26.09.2018 року боржник ОСОБА_1 не був присутньою.

Матеріали подання не містять зазначення на докази умисного ухилення боржника від виконання зобовязань, відсутні посилання на його пояснення з цього питання, попередження про можливість встановлення заборони виїзду, немає доказів того, що її викликали до відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а вона не зявилася. Факт наявності заборгованості не є безумовною підставою для застосування такого обмеження прав.

Також, в поданні державний виконавець просить обмежити у виїзді «Анісімову», однак в параметру запиту Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказано «Анасімову», у відомостях про суб'єктів обтяження «Анисимову».

Таким чином, не можливо встановити, яку саме особу необхідно обмежити у виїзді за кордон.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України передчасне, оскільки, наведені у ньому обставини і додані до нього документи не можуть бути в даному випадку визнані такими, що свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень ст. 441 ЦПК України, ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, ст.ст.11, 31, 52, 68 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.1, 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», -

У Х В А Л И В:

У задоволені подання старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасову заборону боржника ОСОБА_1 у виїзді за межі України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, особи, які не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_2