Справа № 303/7174/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі :

судді-доповідача : Готри Т.Ю.,

суддів : Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

з участю секретаря : Юрочко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 23 листопада 2018 року, постановлену суддею Курах Л.В., у справі за позовною заявою ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Смужаниця Асена Олександровича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «ДВС-САТ», ОСОБА_5, Мукачівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про припинення договору іпотеки та скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Смужаниця А.О., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: товариство з обмеженою відповідальністю «ДВС-САТ», ОСОБА_5, Мукачівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про припинення договору іпотеки та скасування державної реєстрації.

Разом із позовною заявою представником позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0,0542 га за цією ж адресою.

Заяву мотивував тим, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Вказував на те, що 19.02.2015 року Мукачівським міськрайонним судом постановлене рішення по справі № 303/5759/14-ц, яким стягнуто з позичальника ОСОБА_7 та ТОВ «ДВС-САТ» на користь ПАТ «Дельта Банк» кредитну заборгованість в сумі 931 554,01 грн..

21.01.2016 року третя особа - поручитель ОСОБА_5 сплатив банку заборгованість по кредитному договору в повному обсязі та судовий збір, доказом чого є платіжне доручення №1 від 21.01.2016 року, а також постанова заступника начальника Мукачівського МВ ДВС Мукачівського МУЮ Федорова О.М. про закінчення виконавчого провадження № 49883902 від 29.01.2016 року, якою припинено чинність арешту майна боржника ОСОБА_3 та скасовано інші заходи примусового виконання рішення суду.

Однак, 14.11.2018 року позивачу стало відомо, що державним реєстратором ЦНАП виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Смужаниця А.О. зареєстровано право власності предмета іпотеки - будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, на якій знаходиться предмет іпотеки, за ПАТ «Дельта Банк», тому просив суд заяву задовольнити.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 23 листопада 2018 року заяву представника позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову - задоволено.

Накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0,0542 га по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну та необґрунтовану, і скасувати заходи забезпечення позову (арешт) відносно нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0,0542 га за цією ж адресою.

Вказує на те, що з метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору від 02.10.2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ Дельта Банк», та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки № 13/17/101/06-НВ, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю вищевказане нерухоме майно. Оскільки позичальник умов кредитного договору належним чином не виконував, про що неодноразово повідомлявся, 20.04.2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Смужаниця А.О., у повній відповідності чинному законодавству, була здійснена державна реєстрація за АТ «Дельта Банк» права власності на предмет іпотеки.

Наявність арешту та заборони вчинення будь-яких дій щодо користування, володіння чи розпорядження, накладені ухвалою суду першої інстанції на нерухоме майно АТ «Дельта Банк» призводить до порушення його права на розпорядження своїм майном, що фактично унеможливлює роботу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» в частині реалізації зазначеного майна, з метою подальшого задоволення вимог кредиторів та призводить до неможливості здійснення, покладених на нього законом функцій, у тому числі дотримання процедури ліквідації АТ «Дельта Банк».

У судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» - адвокат Петюшка Р.В. апеляційну скаргу підтримав.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з»явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме в порядку, передбаченому ч.5 ст.130 ЦПК України, а тому його неявка згідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ «Дельта Банк» - адвоката Петюшки Р.В. перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 звернувся до суду з позовною заявою про припинення іпотечного договору від 02 жовтня 2006 року за № 13/17/101/06-НВ, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 та додаткового договору про внесення змін та доповнень до нього від 24.03.2011 року і скасування обтяження на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0542 га кадастровий номер: НОМЕР_1, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1; скасування рішення державного реєстратора ЦНАП виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області Смужаниця А.О. щодо реєстрації права власності на вказане майно за ПАТ «Дельта Банк».

Разом з позовною заявою представником позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 подано заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0,0542 га за цією ж адресою.

Заяву мотивував тим, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Задовольняючи заяву представника позивача ОСОБА_6 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення суду в справі.

Проте, колегія суддів із висновком суду першої інстанції погодитись не може, оскільки такого суд дійшов з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про затвердження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», далі - АТ «Дельта Банк».

Тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено строком на три місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015 р. включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.04.2015 року №71 внесено зміни до рішення від 02.03.2015 року №51, і тимчасову адміністрацію збільшено до шести місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно, а рішення № 147 від 03.08.2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» - до 02.10.2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02.10.2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.02.2017 року №619 продовжено строк здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» на два роки по 04.10.2019 року включно (а.с. 83).

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно частини 4 статті 150 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту, зокрема, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно пункту 7 частини 2 статті 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Накладаючи арешт на нерухоме майно АТ «Дельта Банк», суд першої інстанції, в порушення вимог вище зазначених норм закону, не врахував, що такі заходи перешкоджають господарській діяльності банку та порушують його право на розпорядження своїм майном, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про забезпечення позову.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності статті 374 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям з цього питання нової постанови, якою у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 374, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. - задовольнити частково.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 23 листопада 2018 року - скасувати.

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 4 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: Судді: