Єдиний унікальний номер: 378/1330/18
Провадження № 2/378/30/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Київської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1, з посиланням на те, що житловий будинок № 41 по вул. Ставищенській в с. Сніжки, 1976 року побудови, відносився до майна колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3, яка на час його припинення набула права власності на вказаний будинок як на майно колгоспного двору. 3 червня 2018 року ОСОБА_3 померла, спадщину після смерті якої прийняв він, спадкоємець за заповітом, посвідченим 9 лютого 2017 року секретарем Сніжківської сільської ради ОСОБА_4, за реєстром № 4, який оформив свої спадкові права на частину спадкового майна. Реєстрація права власності на даний житловий будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 р. не проводилась, ОСОБА_2 сільська рада свідоцтва про право власності на імя померлої не видавала. Вказаний житловий будинок загальною площею 46,3 кв. метри, житловою площею 29,9 кв. метри, вартістю 176600 гривень. На не приватизованій земельній ділянці розташовані: житловий будинок „А-1, погріб з шийкою „В, жомова яма „Д, прибудова „а, сарай-прибудова „б, сарай „Б, літня кухня „Г, колодязь питний №1, огорожа №2. На його заяву про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори винесла відмову через відсутність правовстановлюючого документу на даний житловий будинок.

Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 3 червня 2018 року ОСОБА_3 на вищевказаний житловий будинок.

Позивач в підготовче засідання не прибув, направив до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі (а.с. 25).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не прибув. ОСОБА_2 сільська рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі представника (а.с. 39).

Суд, розглянувши письмову заяву про визнання позову представником відповідача, та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до погосподарських ОСОБА_2 сільської ради за 1980-1985, 1991-1995 роки та довідки ОСОБА_2 сільської ради (а. с. 9-14) житловий будинок № 41 по вул. Ставищенській в с. Сніжки, 1976 року побудови, відносився до майна колгоспного двору. На час припинення колгоспного двору (станом на 15 квітня 1991 року) в ньому проживала та відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) не втратила права на майно ОСОБА_3, яка набула право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору (а.с. 9-14).

3 червня 2018 року ОСОБА_3 померла (а.с. 27 зв.).

До спадкового майна померлої належить житловий будинок № 41 по вул. Ставищенській в с. Сніжки, проте, реєстрація права власності на який згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 року не проводилась (а.с. 7) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні (а.с. 12).

У звязку з упорядкуванням нумерації будинків вказаний житловий будинок знаходиться по вул. Ставищенській, 41 в с. Сніжки (а.с. 16).

З копії спадкової справи (а.с. 27-30) встановлено, що після смерті ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини до Ставищенської районної державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини у встановлений шестимісячний строк звернувся позивач, спадкоємець за заповітом, посвідченим 9 лютого 2017 року секретарем виконкому ОСОБА_2 сільської ради за реєстром № 4, який отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 судом не встановлено (а.с. 18).

Проте, ОСОБА_3 за життя право власності на житловий будинок не зареєструвала, а тому позивач не може здійснити реєстрацію права власності на даний житловий будинок.

Відповідно до копії технічного паспорту (а.с. 20-22) вказаний житловий будинок загальною площею 46,3 кв. метри, житловою площею 29,9 кв. метри, вартістю 176600 гривень розташований на не приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться погріб із шийкою „В, жомова яма „Д, прибудова „а, сарай - прибудова „б, сарай „Б, літня кухня „г, колодязь питний № 1, огорожа № 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК України (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12).

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 за життя набула права власності на вищевказаний житловий будинок, як на майно колгоспного двору, тому позивач набув право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 3 червня 2018 року останньої на даний житловий будинок, і оскільки відповідачем позов визнається, то його слід задовольнити.

Оскільки ОСОБА_2 сільська рада до предявлення позову про визнання права власності в порядку спадкування не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 15 ч. 1, 182, 392, 1218, 1223 ч. 1, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 1,2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, ст. ст. 2, 12, 81, 141, 247, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 3 червня 2018 року ОСОБА_3 на житловий будинок № 41 по вул. Ставищенська в с. Сніжки Ставищенського району Київської області, загальною площею 46,3 кв. метри, житловою площею 29,9 кв. метри, вартістю 176600 (сто сімдесят шість тисяч шістсот) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів.

Суддя Т. Н. Скороход