ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 січня 2019 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ «Київметробуд», тунельний загін № 4, третя особа - Головне Управління Держпраці у Київській області про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

09.01.2019 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ПАТ «Київметробуд», тунельний загін № 4 про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату та стягнення моральної шкоди.

Розглянувши вказану позовну заяву вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 175,177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно вимог п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізично особою підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Між тим, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Посилання представника позивача на п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору є безпідставним, оскільки дана норма Закону звільняє позивача від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення заробітної плати, а позовні вимоги, що стосуються стягнення компенсацій за не своєчасно виплачену заробітну плату та середнього заробітку за час затримки, стягнення моральної шкоди підлягають оплаті судовим збором у розмірі визначеному Законом.

Крім того, посилання представника позивача на п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення його від сплати судового збору, судом не береться до уваги, враховуючи наступне.

До позовної заяви ОСОБА_1 додано копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 16.09.2015 року.

Пунктом 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав.

На учасників бойових дій розповсюджується дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який визначає статус, зокрема, і учасників бойових дій та гарантії їх соціального захисту.

З системного та логічного аналізу норм закону вбачаєьться, що учасники бойових дій звільненні від сплати судового збору лише у справах, повязаних з порушенням їхніх прав як учасників бойових дій, тобто порушенням гарантії їх соціального захисту, передбачених Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Предметом спору у даній справі є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату та стягнення моральної шкоди, тобто ця справа не повязана з порушенням гарантій соціального захисту позивача як учасника бойових дій.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

На вимогу п.5 ч.3 ст.175 ЦПК позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами;висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 47 КЗпП України - власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 235 КЗпП у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті. У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

В своїй позовній заяві представник позивача не додає відомості та належні докази про звільнення позивача ОСОБА_1 (наказ) з займаної посади у ПАТ «Київметробуд», нараховану та невиплачену заробітну плату при звільненні, а також докази не надання відповідачем трудової книжки в день звільнення.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Із змісту позовної заяви не зрозуміло, яким чином відповідачем порушено право позивача, оскільки виходячи зі змісту позовної заяви, позивач оспорює не виплату та не проведення розрахунку заробітної плати за період перебування його в зоні АТО, а предмет позову стосується про невиплату заробітної плати при звільненні.

Вказані недоліки заяви перешкоджають прийняттю судом ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 185 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, прож.АДРЕСА_1 до ПАТ «Київметробуд», тунельний загін № 4, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Прорізна, 8, третя особа - Головне Управління Держпраці у Київській області, місцезнаходження: м. Київ, вул. Вавілових, 10 про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Повідомити представника позивача про необхідність виправлення зазначених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з моменту отримання ухвали. Роз"яснити, що інакше позовна заява буде вважатися не поданою та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.В. Соловей