Справа № 727/3741/19
Провадження № 2-з/727/5/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2019 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви. Заявник просить суд заборонити субєктам державної реєстрації здійснювати державну реєстрацію будь-яких змін до установчих документів, внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «Раделія».

Згідно вимог заяви заявник просить суд заборонити до вирішення спору Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридичного управління Чернівецької міської ради, будь-яким іншим державним реєстраторам відповідних реєстраційних органів, а також всім приватним та державним нотаріусам здійснювати державну реєстрацію (проводити реєстраційні дії) будь-яких змін до установчих документів, а також внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Раделія» (, 58018, м.Чернівці, вул.В.Комарова, 15) в тому числі, але не виключно щодо зміни керівника, уповноважених осіб, місцезнаходження юридичної особи, перереєстрацію, ліквідацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та заборонити реєстрацію або скасування реєстрації будь-яких змін інших відомостей.

Посилається в заяві на те, що на її думку, при скасуванні запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов'язані зі змінами в установчих документах, здійсненого 20.02.2018 року за №4010233 настане ситуація, коли відбудеться її примусове повернення на роботу, що спричинить відображення в органах ДПІ, ПФ статистики неправдивих даних, оскільки вказана особа не працювала, не отримувала зарплату та не сплачувала податків з 20.02.2018 року і по 18.03.2019 року (день прийняття постанови Західним апеляційним господарським судом). Скасування запису буде означати, що на неї буде покладена відповідальність за всю діяльність ТОВ «Раделія» за час її відсутності, оскільки з 20.02.2018 року її фактично неправомірно буде поновлено на посаді директора. Саме за захистом свого права на вільний вибір праці та недопущення примушення до праці буде звертатись ОСОБА_1 в межах позову про припинення трудових відносин. Також, якщо суд допустить скасування запису в Єдиному державному реєстрі, то це призведе до необхідності звернення із позовом до Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридичного управління Чернівецької міської ради щодо відновлення прав ОСОБА_1 Таким чином, забезпечення позову, на думку заявниці, оптимізує судовий процес та не допустить ініціювання похідного спору про внесення змін до Єдиного державного реєстру, якщо позовні вимоги будуть задоволені.

Дослідивши наявні письмові матеріали, суд вважає, що вимоги заявника про забезпечення позову не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.1 ст.151 ЦПК України).

При цьому, як вбачається з матеріалів заяви, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 30.11.2018 року було задоволено позов ОСОБА_2 та визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Раделія», яке оформлено протоколом №4 від 16.02.2018 року; скасовано запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не повязані зі змінами в установчих документах, здійснений 20.02.2018 року; вирішено питання про судові витрати. З вказаного рішення суду вбачається, що рішенням загальних зборів учасників Товариства з орбмеженою відповідальністю «Раделія», яке оформлено протоколом №4 від 16.02.2018 року, заявника ОСОБА_1 було звільнено з посади голови вказаного товариства. При цьому, заявник стверджуючи у позовній заяві, що вказане рішення Господарського суду Чернівецької області постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 року залишено без змін, разом з тим, на виконання вимог ухвали суду про залишення заяви без руху від 01.04.2018 року прилучає до матеріалів заяви копії ухвал Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2019 року та від 13.03.2019 року, у яких йдеться про відкладення розгляду вказаної справи.

Так, у п.4 Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків

Пунктом 5 зазначеної Постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року передбачено, що при розгляді справ, предметом яких є оскаржене рішення загальних зборів господарського товариства, судам необхідно враховувати, що заборона проводити такі збори порушує право на участь у них та управлінні товариством тих його учасників, котрі не оскаржили це рішення, і суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб. Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов'язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, надавати реєстр акціонерів та приміщення для проведення зборів, підбивати підсумки голосування з питань порядку денного тощо). У справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов'язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов'язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті.

З огляду на наведене, враховуючи ту обставину, що по суті вказана справа Західним апеляційним господарським судом по суті на момент звернення заявника з даною заявою про забезпечення позову не розглянута, рішення суду по справі законної сили не набрало, суд вважає, що заявлені вимоги заяви про забезпечення позову є необґрунтованими, а також передчасними, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

При цьому, суд також виходить з того, що забезпечення позову в редакції викладених заявницею вимог, по суті суперечитиме змісту рішення Господарського суду Чернівецької області від 30.11.2018 року та у разі набрання останнім законної сили будуть порушені права інших сторін по справі.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, суд приходить до висновку що вимоги заяви про забезпечення позову є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: