Справа № 301/1111/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 квітня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Джуги С.Д., Собослоя Г.Г.,

за участі секретаря - Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Іршавського районного суду від 11 липня 2018 року (головуючий суддя Золотар М.М.) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

22.05.2018 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей та на своє утримання.

Позов мотивовано тим, що із 07.06.2011 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із матір'ю та перебувають на її утриманні.

Вказувала, що відповідач проживає окремо від дітей, ухиляється від свого обов'язку утримувати дітей та коштів добровільно не надає. При цьому відповідач працює по найму у Чеській республіці та має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей та на утримання дружини.

Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, а також на утримання дружини у розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною ОСОБА_5 трирічного віку.

Рішенням Іршавського районного суду від 11 липня 2018 року, з урахуванням виправлень, внесених ухвалою цього ж суду від 19.07.2018 - позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 2000 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 22.05.2018 до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 02.04.2019 залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іршавського районного суду від 19.07.2018 про внесення виправлень у рішення суду.

Також рішенням Іршавського районного суду від 11.07.2018 стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 кошти на її утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років. Вирішено питання про судові витрати.

На рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дружини подав апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення у цій частині скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні таких вимог ОСОБА_3 відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що він не може надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання, не має постійної роботи, сам по собі факт перетину кордону Російської Федерації не свідчить про можливість надавати матеріальну допомогу дружині.

Таким чином, апеляційний суд, з урахуванням принципу диспозитивності, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги - у частині задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, не роблячи висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Заслухавши пояснення осіб, які взяли участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов у цій частині, місцевий суд виходив із того, що відповідач працює на сезонних роботах у Російській Федерації, де отримує достатній дохід для забезпечення сім'ї дохід.

Проте із таким висновком погодитися не можна.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що із 07.06.2011 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6). які проживають разом із матір'ю (а.с.5).

Згідно довідки виконкому Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області № 565 від 19.04.2018 позивач ОСОБА_3, мешканка АДРЕСА_1 не займається підприємницькою діяльністю, ніде не працює, веде догляд за дітьми, які є на її повному утриманні (а.с.4).

Відповідач зареєстрований та проживає окремо (АДРЕСА_2 - а.с. 16), ухиляється від свого обов'язку утримувати малолітніх дітей та коштів добровільно не надає.

Згідно довідки виконкому Кушницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області № 771 від 05.06.2018 відповідач ОСОБА_1 не займається підприємницькою діяльністю, не займає виборчу посаду, на території Кушницької сільської ради не працює, виїжджає на сезонні заробітки за межі області (а.с. 20).

Згідно довідки Державної прикордонної служби відповідач ОСОБА_1 за у період із січня 2017 по квітень 2018 роки 14 разів перетинав кордон на транспортному засобі НОМЕР_1, у тому числі 6 разів виїзджав до Російської Федерації, перетинаючи кордон в пункті пропуску Бачівськ, та повертався в Україну через два-три місяці (а.с.37). Як ствердив відповідач, автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 належить йому та придбаний давно.

В той же час, будь-яких доказів щодо доходів відповідача, які він отримує, в тому числі, в Російській Федерації, матеріали справи не містять.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

При цьому за положеннями ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Отже, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов'язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивач (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

Згідно ст.ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не додано до матеріалів справи належних і допустимих доказів, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, не надано інформацію про матеріальний стан відповідача.

За таких обставин, рішення суду в частині задоволення вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.п.3,4 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні таких вимог.

Керуючись ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст.381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Іршавського районного суду від 11 липня 2018 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини - скасувати і постановити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні таких вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 квітня 2019 року.

Головуюча:

Судді: