Справа №718/3576/18
Провадження №2/718/1124/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22.01.2019 року м.Кіцмань Чернівецька область
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.10.2004 року помер його дідусь ОСОБА_3 На момент його смерті він проживав разом у шлюбі із бабусею ОСОБА_4 Від шлюбу у них було двоє дітей: батько позивача та відповідачка по справі. На момент смерті дідуся йому належало наступне майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований, по вул. Черняховського, 30 в м. Кіцмань Чернівецької області та земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кіцманської міської ради Чернівецької області. За життя дідусь склав заповіт від 23.08.2003 року, яким вищевказаний житловий будинок заповів ОСОБА_5 та позивачу в рівних долях. Спадкоємцями майна дідуся за заповітом являлися позивач, його батько ОСОБА_5 , а спадкоємцями за законом бабуся ОСОБА_4, яка мала право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту та ОСОБА_2 Спадкоємцями майна дідуся - земельної ділянки за законом являлися бабуся ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Бабуся та батько прийняли спадщину, оскільки проживали разом із спадкодавцем, однак спадкові права не оформили, а ОСОБА_2 спадщину не прийняла та до нотаріальної контори із відповідною заявою не зверталася.
Також, вказав, що 28.07.2012 року помер його батько ОСОБА_5 На момент смерті йому належало майно Ѕ частина вказаного житлового будинку. Позивач прийняв спадщину, однак не оформив спадкові права. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області визнано за ним право власності на вищевказаний будинок. 25.04.2017 року бабуся ОСОБА_4 померла. Однак, 29.10.2015 року склала заповіт, яким все належне майно заповіла позивачу. Він як спадкоємець звернувся у нотаріальну контору про прийняття спадщини, однак дізнався, що на спадкове майно претендує дочка бабусі ОСОБА_2, оскільки неодноразово зверталася до суду із позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно земельну ділянку та рішенням Кіцманського районного суду від 04.01.2018 року в задоволенні позову відмовлено. Оформити спадкові права через нотаріальну контору позивач не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на землю, а тому просив задовольнити позов.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак, через канцелярію суду подав письмову заяву про підтримання позову та просив розглянути справу у його відсутності. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про час і місце слухання справи, причини неявки суду не повідомила. Клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від неї ненадходило. Через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України викликалася як відповідач в даній справі на 22.01.2019 року, що підтверджується матеріалами справи.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 19.10.2004 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ 167239 (а.с.8).
У заповіті, складеному 23.08.2003 року в м. Кіцмань Чернівецької області, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, робить таке розпорядження , належний на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Кіцмань, по вул. Черняховського, 30 в м. Кіцмань Чернівецької області заповідає в рівних долях ОСОБА_5 та ОСОБА_1Я.(а.с.10)
Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10.09.2013 року за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, по вул. Черняховського, 30 в м. Кіцмань Чернівецької області ( а. с. 12)
Також, судом встановлено, що 25.04.2017 року померла бабуся ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-МИ 175863 (а.с.15).
У заповіті, складеному 29.10.2015 року в с. Лашківка Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповідає ОСОБА_1, 17.11.1981 р. н. (а.с.16)
Згідно Держаного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧВ № 020901 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,56 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кіцманської міської ради Чернівецької області (а.с.11)
Згідно рішення Кіцманського районного суду від 04.1.2018 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кіцманської міської ради Чернівецької області (а. с. 21-22)
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України).
Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогостаттею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, як передбачено ст.1223 ЦК України та заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Пленум Верховного Суду України у п.23постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування»роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Оскільки після смерті спадкодавця позивач вступив у володіння спадковим майном, не заявив про відмову від спадщини у встановленіст.1270 ЦК України строки, то суд рахує правильним визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після дідуся ОСОБА_3, який помер 19.10.2004 року.
На підставі ст. ст. 317, 328, 392, 1218, 1223, 1261, 1265 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 13, 206, 247, 258, 259,263- 265,268,273, 280, 287, 289 ЦПК України, суд,
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не будуть подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення нн було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.М.Мізюк