Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу № 221/3334/18 за позовом ОСОБА_1 до Волноваської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, пояснюючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її брат, ОСОБА_2, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді недоотриманої пенсії.

Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не відкривалася, вона є спадкоємцем за законом другої черги, інших спадкоємців немає. Вона пропустила строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки мешкає у м.Донецьку, що є тимчасово окупованою територією України, свідоцтво про смерть брата українського зразку отримала лише у травні 2018 року, заяви по відмову від прийняття спадщини не подавала. Просила визнати причину пропуску нею строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини поважною та визначити їй додатковий тримісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у судове засідання не з'явилася, у позові зазначила про розгляд справи без її участі.

Відповідач у судове засідання представника не направив, подав заяву про розгляд справи без участі представника, проти позову заперечень не надав.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьку Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим 23.05.2018 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Згідно наданої завідуючою Волноваською державною нотаріальною конторою на запит суду інформації, 30.11.2012 року спадкодавцем ОСОБА_2 було складено заповіт, що був посвідчений приватним нотаріусом Михайловою Н.О.. але після його смерті спадкова справа не відкривалася. Тобто, інших спадкоємців, які бажали б прийняти спадщину, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.

Зазначене положення застосовується до спадкоємців, у яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як встановлено судом, позивач своєчасно не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки мешкає не тимчасово окупованій території України, отримала свідоцтво про смерть спадкодавця лише у травні 2018 року, що підтверджено копією рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України та копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2, виданого 23.05.2018 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними і такими, що могли перешкодити їй своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому вважає необхідним надати строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили, осікльки саме такий строк є достатнім для звернення до нотаріуса з відповідною заявою.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Волноваської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити.

Визнати причину пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Київському районі міста Донецька Донецької області, поважною.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Київському районі міста Донецька Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.В. Безрук