ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року

м.Суми

Справа №583/1664/17

Номер провадження 22-ц/816/1857/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостик С. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 січня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Ільченко В.М. у м. Охтирка

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментної заборгованості на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду, який неодноразово уточнювала, та свої вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011 року у справі №2-487 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним повноліття.

На примусове виконання судового рішення ВДВС Охтирського МРУЮ відкрите виконавче провадження за №25959509.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.02.2016 року у справі №583/3479/15-ц над неповнолітнім ОСОБА_5 призначено піклувальника, ОСОБА_2

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.04.2016 року у справі №2-487/11 замінено сторону виконавчого провадження за №25959509, відкритого за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011 року зі стягувача ОСОБА_4 на ОСОБА_2

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2017 року змінений розмір аліментів та з ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 були стягнуті аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте відповідач здійснював сплату аліментів не регулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість. Тому ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 на свою користь неустойку (пеню) за несвоєчасну та не повну сплату аліментів на утримання неповнолітнього сина за період з 01.07.2015 року по 30.11.2018 року в розмірі 111681,10 грн.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 21075,91 грн. та 687,96 грн. в рахунок відшкодування судових витрат, а всього стягнуто 21763,87 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповноту з'ясованих обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що суд дійшов помилкових висновків про те, що станом на 30.11.2018 року заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-487/11 складала 30463,55 грн., а заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом по справі 583/2610/17, відсутня. Охтирським ВДВС станом на 08.11.2018 року аліментна заборгованість визначена в розмірі 31292,15 грн. Вважає, що загальний розрахунок заборгованості по пені за період з 01.07.2015 року по 30.11.2018 року судом проведений не правильно. Також зазначає, що до правовідносин, які склались між сторонами за період з 01.07.2016 року по 07.07.2017 року підлягають застосуванню положення ст. 196 СК України в редакції чинній до 08.07.2017 року, а до правовідносин за період з 08.07.2017 року підлягає застосуванню положення ч.1 ст. 196 СК України в редакції від 17.05.2017 року, яка набрала чинності з 08.07.2017 року. Вважає, що фактична сума боргу складає 31292,15 грн., проте сума штрафу 9387,64 грн. не є складовими аліментного боргу, а є застосуванням штрафних санкцій за аліментні борги та невиконання судового рішення про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 76, т. 1).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011 року у справі № 2-487/11 з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття.

08 жовтня 2015 року ОСОБА_4 померла (а.с.75, т.1).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29.03.2016 року у справі №583/3479/15-ц, встановлено над неповнолітнім ОСОБА_5 піклування та призначено ОСОБА_2 піклувальником.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.04.2016 у справі № 2-487/11 змінено сторону виконавчого провадження № 25959509, відкритого за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011 № 2-487/11, а саме змінено стягувача ОСОБА_4 на ОСОБА_2

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10.07.2018 у справі №583/1842/17, визначено розмір заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом №2-487/11 від 30.03.2011, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області, за період з 01.07.2015 по 31.12.2017 в сумі 30753,75 грн (а.с. 81-86, т. 1).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2017 року у справі №583/2610/17 та постановою Апеляційного суду Сумської області від 30.01.2018 року, змінено розмір аліментів, стягуваних за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011 року з ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5, та стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, які сплачувати на користь ОСОБА_2, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 111-115, т. 1).

Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №55802989, складеного Охтирським МВДВС Головного ТУЮ у Сумській області, заборгованість станом на 01.08.2018 року складає 3973,09 грн (а.с.118, т.1).

Постановою державного виконавця Охтирського МВДВС Головного ТУЮ у Сумській області Бобровою Л.О. від 11.09.2018 року, приєднано виконавче провадження №25959509 з примусового виконання виконавчого листа №2-487 від 11.04.2011 року до зведеного виконавчого провадження №55908152 (а.с.134-135, т.1).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.11.2018 року №31339 вбачається, що по виконавчому листу №2-487 від 30.03.2011 заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.01.2018 становить 31292,15 грн, з них: 30753,75 грн - визначено судовим рішення від 10.07.2018 року №583/1842/17 та 538,40 грн - заборгованість за період з 01.01.2018 по 29.01.2018 (а.с. 185, 237, т. 1).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №55802989 від 28.12.2018 року , заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу №583/2610/17, виданому 08.02.2018 року станом на 28 грудня 2018 року відсутня (а.с. 8, т. 2).

Постановою державного виконавця від 27.12.2018 року виконавче провадження №55802989 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку зі сплатою аліментів в повному обсязі до повноліття дитини до 09.08.2018 року (а.с. 7, т. 2).

Згідно квитанції від 19.09.2018 року позивачем на рахунок Державної казначейської служби України сплачено 3606,07 грн, з яких 3450,52 грн було перераховано ОСОБА_2 в рахунок сплати аліментів, а решта (155,55 грн) - в рахунок сплати боржником витрат виконавчого провадження за постановою державного виконавця від 24.09.2018, також 19.01.2018 року відповідачем надісланий поштовий переказ в сумі 1000 грн. Відповідно до квитанцій від 19.10.2018 року №0.0..1 та від 22.11.2018 №0.0..1 відповідачем сплачені аліменти в сумі 1000 грн та 538,40 грн відповідно (а.с. 42-44, 65 т. 2).

Вказані платежі зараховані як сплата аліментів по виконавчому провадженню №55802989, що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с. 8, т. 2).

Крім того, відповідно до чеків від 23.11.2018 в рахунок сплати аліментів відповідачем надіслані поштові перекази на суму 367 грн та 1000 грн, які зараховані як сплата аліментів по виконавчому провадженню №25959509 (а.с. 44, т. 2).

З постанов державного виконавця про накладення штрафу від 08.11.2018 року та про виправлення помилки у процесуальному документі від 09.11.2018 року вбачається, що на підставі ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» на ОСОБА_3 був накладений штраф на користь стягувача (ОСОБА_2) у розмірі 30% суми заборгованості зі сплати аліментів, який складає 9387,64 грн (а.с. 166-167, т. 1).

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У випадку виникнення заборгованості з вини особи, зобов'язаної сплачувати аліменти, наступає відповідальність передбачена ст.196 Сімейного кодексу України.

25 квітня 2018 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову в справі № 572/1762/15-ц, в якій вважала за необхідне відійти від правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі 6-94цс15, відповідно до якої було обраховано розмір пені судом першої інстанції в даній справі, та дійшла висновку, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення в новій редакції ч. 1 ст. 196 СК України, яка діє з 08 липня 2017 року, згідно положень якої, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Також ч.2 вищезазначеної статті передбачено, що у разі застосування до особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

З матеріалів справи вбачається, що станом на 30.11.2018 року заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 складає 29925,15 грн. (31292,15-1367=29925,15), адже відповідно до квитанцій від 23.11.2018 року боржником сплачено 367 грн. та 1000 грн. аліментів на користь ОСОБА_2 через відділення ПАТ «Укрпошта» по виконавчому листу №583/2610/17 (а.с.39, 42-44, т.2).

Таким чином, враховуючи, що станом на 30.11.2018 року заборгованість по аліментах складає 29925,15 грн., а державним виконавцем на підставі ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» на ОСОБА_3 був накладений штраф на користь стягувача у розмірі 9387 грн.64 коп., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі 20537,51 грн. (29925,15 грн - 9387,64 грн.).

В той же час, місцевим судом було стягнуто з відповідача на користь позивача пеня у розмірі 21075 грн.91 коп., але оскільки відповідачем рішення суду в цій частині оскаржене не було, а апелянт не погоджувалась із розміром пені визначеним рішенням місцевого суду і вважала, що її розмір повинен складати 111681 грн.10 коп., тому, виходячи з вимог передбачених ч.1 ст.367 ЦПК України, колегія суддів, переглядаючи рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин підстави для скасування рішення суду відсутні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складене 10 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

С. Г. Хвостик