Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3631/18
Провадження №: 2/332/96/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2019 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді Мєркулової Л.О.
за участю секретаря Чебикіної Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого водопостачання та водовідведення,-
Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, просила в їх задоволенні відмовити, оскільки вона не є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, не є власником, не зареєстрована та не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 та чому на її прізвище відкритий особовий рахунок невідомо.
Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Проте, позов заявлено до неналежного відповідача, так як встановлено, що згідно відповіді відділу департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 13.11.2018 року, зареєстроване місце проживання відповідача АДРЕСА_2 з 05.09.2006 року по теперішній час.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем не надано жодних доказів, що відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідач не є власником, не зареєстрований та не проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно ч. 2ст. 48 Цивільного процесуального кодексу України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
Як вбачається зі змісту ст.51,175 ЦПК України, на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі.
Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання.
З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.
Пленум Верховного Суду України у п. 8постанови від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»роз'яснив, що пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеномустаттею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.
Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорювання його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов'язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).
Аналізуючи досліджені у справі докази суд дійшов до висновку, що позивач не обґрунтував свої позовні вимоги, тому вважає за доцільне в задоволенні позову відмовити.
При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 33,81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг з централізованого водопостачання та водовідведення - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Л.О. Мєркулова