КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року м. Київ

Справа №755/13532/15-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/2069/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: СоколовоїВ.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «МУЛЬТІПАК» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Савчук Т.В. 19 листопада 2015 року в м. Києві, дата складення повного тексту рішення не зазначена, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 Махнез, приватного підприємства «Армін», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Мультіпак» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В

У липні 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначало, що 27 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту №0.

Між ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_2 27 вересня 2010 року укладено договір №0 про переведення боргу за договором про надання споживчого кредиту від 27 листопада 2006 року №0.

На дату укладення договору про переведення боргу заборгованість первісного боржника за кредитним договором становила 163492 долари США, за використання кредитних коштів встановлена відсоткова ставка у розмірі 10,8 % річних.

В порядку забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором 27 вересня 2010 року були укладені наступні договори поруки: №243971 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3; №243972 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПП «Армін»; №243973 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торговий дім «Мультіпак».

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору станом на 24 червня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 141957,85 доларів США, з якої: 126411,10 доларів США - кредитна заборгованість, у тому числі прострочена заборгованість з липня 2014 року - 10113 доларів США; 15546,75 доларів США - заборгованість за процентами; заборгованість зі сплати пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів - 110538,03 грн, з якої: 45991,85 грн - пеня за прострочення сплати кредиту, 64546,18 грн - пеня за прострочення сплати процентів. У зв'язку з цим позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів вказану суму заборгованості.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 19 листопада 2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 27 листопада 2006 року №0 у розмірі 141957,85 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 110538,03 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ПП «Армін» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 27 листопада 2006 року №0 у розмірі 141957,85 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 110538,03 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 листопада 2006 року у розмірі 141957,85 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 110538,03 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ПП «Армін», ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» на користь ПАТ «УкрСиббанк» по 913,50 грн сплаченого судового збору з кожного.

Не погодилось із вищезазначеним судовим рішенням ТОВ «Торговий дім «Мультіпак», представником подано апеляційну скаргу, в якій він просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» в повному обсязі.

Зазначає, що спір між сторонами мав розглядатися за правилами господарського судочинства, тобто судом було порушено правило підвідомчості спору. Крім того, вказує на припинення поруки на підставі ч.1 ст.559 ЦК України у зв'язку зі збільшенням обсягу відповідальності, здійсненої без його згоди.

Вказане судове рішення вже було предметом розгляду судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» задоволено частково. Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 листопада 2015 року в частині позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ПП «Армін», ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, провадження у справі в цій частині закрито. Також рішення суду було скасовано в частині розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2., ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» по 1827 грн сплаченого судового збору з кожного. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» 4019,40 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду від 07 листопада 2018 року постанову Апеляційного суду м. Києва від 17 січня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції вказав на те, що суд апеляційної інстанції, не врахував особливості правовідносин, які виникли між сторонами, неправильно визначився з юрисдикцією вказаного спору та неправильно застосував норми процесуального права, оскільки підстави для закриття провадження у справі в частині вимог до поручителів - юридичних осіб - відсутні.

Залишаючи без змін заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 19 листопада 2015 року у частині задоволення позовних вимог банку до ОСОБА_3, ОСОБА_3, апеляційний суд свої висновки належним чином не обґрунтував, залишив поза увагою доводи апеляційної скарги ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» про неправильний розрахунок банком заборгованості за кредитним договором та про припинення поруки за договорами поруки, не надав їм належної правової оцінки, чим порушив вимоги частини третьої ст. 382 ЦПК України та ст. 6 Конвенції в частині доступу до правосуддя.

В судовому засіданні апеляційного суду при новому розгляді справи представники позивача адвокат Сокиринська Л.А. та адвокат Гладиш Я.М. заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважають рішення суду законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому процесуальним законом порядку, причини неявки суду не повідомили, а тому їх неявка, згідно з ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони позивача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного

Перевіряючи обставини справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 27 листопада 2006 року укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (т. 1, а. с. 5-18).

Відповідно до п. 1 договору ОСОБА_4 був наданий кредит у розмірі 200000 доларів США, що за курсом Національного банку України на день укладення договору еквівалентно 1010000 грн, на строк не пізніше 27 листопада 2026 року.

Згідно із підпунктом 1.3.1 пункту 1.3 договору за використання кредитних коштів протягом 30 календарних днів з дати видачі кредиту процентна ставка становила 10,80 % річних; по закінченню цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягала перегляду відповідно до пункту 9.2 цього договору.

Повернення кредитних коштів передбачено шляхом здійснення щомісячних платежів.

Розділ 7 визначає відповідальність сторін, зокрема, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань банк має право вимагати додатково сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, починаючи від 32 дня прострочення і до дня погашення заборгованості.

В порядку п.1.1. договору сторони погодили, що у випадку направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 календарного дня з дати одержання вважається термін повернення кредиту таким, що настав на 32 календарний день з дати одержання повідомлення. При цьому у випадку неотримання позичальником повідомлення протягом 40 календарних днів з дати направлення повідомлення банком, вважається термін повернення кредиту таким, що настав на 41 календарний день з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку.

Між ПАТ «УкрСиббанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_2 27 вересня 2010 року укладено договір №0 про переведення боргу за договором про надання споживчого кредиту від 27 листопада 2006 року №0 та додаткова угода до кредитного договору (т. 1, а. с. 19-20).

На підставі цього договору між даними сторонами була укладена додаткова угода до № 1 до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 27 листопада 2006 року (т.1, а.с.21-26).

На підставі вказаних вище договорів до нового позичальника перейшли всі права та обов'язки позичальника за договором, у тому числі щодо повернення кредиту та плати за кредит, а також будь-які інші зобов'язання позичальника, що випливають з умов договору (п.2 додаткової угоди). На дату укладення договору про переведення боргу заборгованість первісного боржника за кредитним договором становила 163492 долари США. За користування кредитними коштами встановлена відсоткова ставка у розмірі 10,8 % річних (пункт 3 договору про переведення боргу). При цьому сторони зазначили, що для ідентифікації договорів може бути застосований як №0, так № 0.

На забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором 27 вересня 2010 року укладені наступні договори поруки:

№ 243971 між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 (т. 1, а. с. 27-29);

№ 243972 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПП «Армін» (т. 1, а. с. 30-32);

№ 243973 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» (т. 1, а. с. 33-35).

За договором поруки укладеним між позивачем та ТОВ «Торговий дім «Мультіпак», останнє зобов'язалось відповідати за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту №0 від 27 вересня 2010 року. Поручителю добре відомі всі умови основного договору і він відповідає перед кредитором у повному обсязі, при цьому їх з боржником відповідальність є солідарною. Строк дії договору поруки сторонами не визначений конкретною датою. Проте у п.3.2. зазначено, що у випадку невиконання поручителем вимоги кредитора про дострокове повернення кредитної заборгованості, поручитель сплачує кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення поручителем виконання своїх зобов'язань за договором за кожен день прострочення.

ПАТ «УкрСиббанк» 23 лютого 2015 року направило на адресу позичальника ОСОБА_2 та поручителів ОСОБА_3, ПП «Армін» та ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» письмові вимоги про усунення порушень кредитного договору від 27 листопада 2006 року №0 протягом 31 календарного дня з дати отримання повідомлення, а саме погасити прострочену заборгованість у розмірі 6742 доларів США (прострочена заборгованість за кредитом) та 9470,42 доларів США (прострочена заборгованість за процентами). Також у листі зазначено, що у випадку невиконання вимоги про сплату поточної заборгованості банк вимагає виконання зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 27 листопада 2006 року у повному обсязі в розмірі 135881,52 доларів США (т. 1, а. с. 36-43, 50).

Згідно із розрахунком заборгованості, який був наданий Банком, заборгованість за кредитним договором станом на 24 червня 2015 року складає 141957,85 доларів США, з якої: 126411,10 доларів США - кредитна заборгованість, у тому числі прострочена заборгованість з липня 2014 року - 10113 доларів США; 15546,75 доларів США - заборгованість за процентами; заборгованість зі сплати пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів - 110538,03 грн, з якої: 45991,85 грн - пеня за прострочення сплати кредиту, 64546,18 грн - пеня за прострочення сплати процентів (т. 1, а. с. 55-68).

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, (ч. 1 ст. 612 ЦК України)

Згідно із ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За змістом ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В порядку ч. 1 ст. 559 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності. А за приписами ч. 4 цієї статті порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Так, наявність договірних зобов'язань та наявність невиконаних зобов'язань за вищевказаними договорами підтверджуються матеріалами справи, не спростовані стороною відповідача належними та допустимими доказами у справі, та фактично визнані відповідачем ТОВ «Торговий дім «Мультіпак».

Наведений стороною позивача розрахунок заборгованості, складений та завірений уповноваженою особою Банку відповідно до вимог чинного законодавства, та не спростований відповідачами в ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

В апеляційній скарзі відповідач ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» вказує на збільшення відповідальності боржника у зв'язку із застосуванням Банком підвищеної відсоткової ставки у розмірі 21,6 %. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що між кредитором і божником були укладені будь-які інші домовленості ніж договір про переведення боргу, який не тягне за собою зміну умов кредитного договору. Умовами кредитного договору визначена ставка за користування кредитними коштами в розмірі 10,8 % і, як вбачається з розрахунку, саме така процентна ставка застосована при нарахуванні заборгованості., даних про зміну відсоткової ставки за користування кредитом в порядку визначеному п. 9.2 матеріали справи не містять. Разом з цим, також вбачається періодичне нарахування 21,6 %, проте це не є процентами за користування кредитом, а є нарахуванням пені в порядку визначеному п. 7.1 Кредитного договору та п.3.2. Договору поруки укладеного ТОВ «Торговий дім «Мультіпак». Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо збільшення відповідальності боржника без погодження з даним поручителем не знайшли свого підтвердження.

Як вже вказано вище, в ході розгляду справи відповідачами не було надано жодних доказів або власних розрахунків на спростування визначеної позивачем суми заборгованості, а отже, виходячи з принципів змагальності і диспозитивності, визначену судом першої інстанції суму заборговані за кредитним договором слід визнати обґрунтованою. Колегія суддів також звертає увагу, що з апеляційною скаргою звернувся лише один із відповідачів, який є поручителем у зобов'язанні, ним визначені межі апеляційного розгляду щодо захисту саме його прав, з'ясування обставин щодо припинення поруки.

З огляду на викладені вище приписи чинного законодавства, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений її строк договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора.

Укладений між позивачем та ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» договір не містить особливих умов щодо припинення поруки, тому застосовуються загальні правила визначені приписами чинного законодавства.

Як вже вказано вище, позивач листом від 20 лютого 2015 року, який був відправлений засобами поштового зв'язку 23 лютого 2015 року, направив позичальнику та кожному поручителю вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором в повному обсязі у строк протягом 31 календарного дня з дати отримання повідомлення. Дані про вручення цієї вимоги, зокрема, відповідачу ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» в матеріалах справи відсутні. Але згідно з п.11.1 кредитного договору, у такому разі, строк вважається таким, що настав на 41 день від дати відправлення. Таким чином, направивши вимогу про дострокове повернення кредитної заборгованості позивачем був змінений строк виконання основного зобов'язання і виходячи з умов укладених договорів закінчення цього строку припадає на дату 06 квітня 2015 року. З позовом до суду позивач звернувся 13 липня 2015 року, тобто в межах встановленого законом шестимісячного строку. А отже правові підстави припинення поруки ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» відсутні, висновок суду першої інстанції про наявність солідарного обов'язку ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» за зобов'язаннями ОСОБА_2 відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, суд першої інстанції на підставі поданих сторонами доказів повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

В порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки вимоги апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, то відсутні підставі для здійснення відповідачеві ТОВ «Торговий дім «Мультіпак» компенсації понесених судових витрат.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «МУЛЬТІПАК» - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук

Повний текст постанови складений 10 квітня 2019 року.