З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Провадження № 2/521/1618/19
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Ардаковська А.О.,
Учасники справи:
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 та ОСОБА_5 (ОСОБА_6) у м. Одесі. У даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_2, (колишній власник житла), ОСОБА_3, ОСОБА_4 (колишній власник житла). Відповідачі за цією адресою не проживають, самостійно не оформили зняття з реєстраційного обліку. Оскільки позивач сплачує всі видатки по квартирі та комунальні платежі, в яких відповідачі участі не беруть, факт реєстрації відповідачів в її квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представили. Суд у звязку з їх неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідачів, які не зявилися, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів.
Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за № 130642977 від 12 липня 2018 року, сформованого державним реєстратором Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» ОСОБА_6, квартира АДРЕСА_3 (вулиця ОСОБА_7 та Юрія) у місті Одесі, зареєстрованої в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №27010587, власником якої є ОСОБА_1, на підставі договору іпотеки, серія та номер:997, виданий 28 квітня 2016 року, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8; договір позики, серія та номер: 991, виданий 28 квітня 2016 року, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8; заява, серія та номер: б/н, виданий 21 травня 2018 року, видавник: Приватний нотаріус; вимога, серія та номер: б/н, видавник: ОСОБА_1; повідомлення, серія та номер: б/н, виданий 24 квітня 2018 року, видавник: УКРПОШТА.
Право власності на вищезазначену квартиру за ОСОБА_1 було зареєстровано, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №27010587 від 10 липня 2018 року.
На підставі довідки (виписки з домової книги про склад сімї та прописки) у квартирі АДРЕСА_4 (вулиці ОСОБА_7 та Юрія) у місті Одесі зареєстровані: ОСОБА_1 (основний) без реєстрації, позивач по справі; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (колишній володілець), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідачі по справі.
Відповідно до Акту про не проживання та відсутність особистих речей, складеного 02 липня 2018 року та зареєстрованого у ЖБК «Якорь» 13 серпня 2018 року, відповідачі по справі: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не мешкають за адресою реєстрації без поважних причин понад один рік.
Після зміни місця проживання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 самостійно не оформили зняття з реєстраційного обліку, відповідачі не мешкають за адресою реєстрації з 01 серпня 2017 року.
Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивача у справі.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідачів в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов.
Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідачів за вищевказаною адресою.
Оскільки відповідачі за вказаною адресою не проживають, ця житлова квартира не є їх місцем проживання або місцем перебування, вони мають бути визнані особами, що втратили право користування житловим приміщенням.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №98 будинку №66 по вулиці Гайдара (вулиці ОСОБА_7 та Юрія) у місті Одесі.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках судовий збір з відповідачів на користь позивача в розмірі 704,80 гривень.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 16, 29, 391 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст. ст. 13, 141, 263, 265, 267, 268, 272, 280 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП № НОМЕР_1), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в рівних частках витрати по оплаті судового збору у сумі 704,80 гривень (сімсот чотири грн. 80 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду у повному обсязі складено 21 січня 2019 року.

СУДДЯ: Гуревський В.К.