Єдиний унікальний номер №243/2411/19
Номер провадження №2-о/243/416/2019
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

«09» квітня 2019 року м. Слов'янськ

Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Дюміної Н.О.,

при секретарі - Ревва Е.Г,

за участю:

представник заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов'янська Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа: Слов'янський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. На обґрунтування заявлених вимог зазначив, що рішенням Ленінського районного суду АРК від 30 березня 2000 року було розірвано шлюб, укладений між ним та ОСОБА_3. Того ж року його колишня дружина зареєструвала розірвання шлюбу, про що отримала відповідне свідоцтво у Відділ реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції АРК. На теперішній час він бажає одружитись з іншою жінкою і йому потрібні документи, видані саме на його ім'я, про розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_3 Оскільки він позбавлений можливості отримати рішення Ленінського районного суду АРК, просить суд встановити факт розірвання 30 березня 2000 року Ленінським районним судом АРК шлюбу між ним та ОСОБА_3

Заявник ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні своїх вимог наполягав (а.с. 9).

Представник заявника, ОСОБА_1, який діє на підставі ордеру серії ДН №074962 від 06.03.2019 року (а.с. 10-11)

Представник зацікавленої особи, Слов'янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, Врублевська Т.В., яка діє на підставі довіреності №1011/15.22-16 від 18.12.2018р., в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Під час допиту в залі суду показала, що не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_2, однак, зазначила, що рішення суду встановлення факту про розірвання шлюбу між особами судом не створить будь-яких правових наслідків. Таке рішення не може слугувати підставою для реєстрації розірвання шлюбу між особами.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази.

23 грудня 1995 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, який було зареєстровано Слов'янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1003.

Рішенням Ленінського районного суду АРК від 30 березня 2000 року шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано.

11 квітня 2000 року відділом дежавної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ленінського управління юстиції в Автономній Республіці Крим була здійснена реєстрація актового запису про розірвання шлюбу, про зроблено відповідний запис №76.

Звернувшись до суду з дійсною заявою заявник просить суд встановити факт розірвання 30 березня 2000 року Ленінським районним судом АРК шлюбу, укладеного між ним та ОСОБА_3, однак такі вимоги заявника задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Дійсно, відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

Як було достовірно встановлено під час судового розгляду, в органах реєстрації актів громадянського стану існують записи як про реєстрацію, так і про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Отже, підстави для встановлення факту розірвання шлюбу судом в порядку окремого провадження відсутні.

Такий висновок узгоджується з висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 05 грудня 2018 року за касаційною скаргою на рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 11.05.2017 та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 12.06.2017 (№696/370/17-ц), де Суд зазначив, що оскільки законом визначено, що шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів громадянського стану, підстави для встановлення факту припинення шлюбу судом в порядку окремого провадження відсутні.

Разом з цим заявник не позбавлений можливості захистити свої права в порядку передбаченому Розділом Х ЦПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, передбачене п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід'ємна частина судового процесу в розумінні ст.6 конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97, «Брумареску проти Румунії» від 28.11.99, «Бакай та інші проти України» від 9.11.2004).

Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права - відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

Ефективне застосування у національному цивільному процесі інституту відновлення втраченого судового провадження набуває особливої актуальності у зв'язку з припиненням діяльності судів на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та окремих районах Донецької та Луганської областей і, як наслідок, втратою матеріалів багатьох цивільних справ, що перебували у провадженні цих судів. Адже втрата матеріалів судових проваджень, рішення у яких не виконано, є перешкодою для реалізації громадянами передбаченого Конституцією права на судовий захист та гарантованого ч.1 ст.6 конвенції права на справедливий суд.

Зміст ст.ст.488-495, які розміщені у Розділі X ЦПК України та регулюють порядок відновлення втраченого судового провадження, дозволяє визначити цю категорію справ як окремий вид цивільного провадження, що, на відміну від справ позовного, окремого та наказного провадження, спрямований не на захист порушених суб'єктивних матеріальних прав, свобод чи інтересів, а на захист процесуальних прав учасників процесу, пов'язаних з втратою судового провадження.

Метою відновлення втраченого судового провадження, зокрема, може бути одержання завіреної копії судового рішення.

Порядок відновлення судового провадження, втраченого у зв'язку з припиненням діяльності судів на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та окремих районах Донецької та Луганської областей, а також у зв'язку з проведенням антитерористичної операції, крім положень ЦПК, регламентується також спеціальним законодавством. Так, питання щодо підсудності справ про відновлення судового провадження, втраченого на цих територіях, визначається відповідно до закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» або закону «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції».

Відповідно до статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року №1207-VII, у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, Верховна Рада України постановила змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

На підставі цієї норми у разі надходження заяв про відновлення втраченого судового провадження Апеляційний суд м.Києва своєю ухвалою визначає підсудність такої заяви одному з районних судів м.Києва та надсилає йому матеріали заяви для розгляду.

У статті 489 ЦПК передбачено можливість відновлення втраченого судового провадження за ініціативою суду, але не конкретизовано, у яких випадках суд має право ініціювати вирішення цього питання. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2, з цього питання зазначено лише, що втрачене судове провадження може бути відновлене за ініціативою суду, коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо. Таким чином, при розгляді дійсної заяви суд позбавлений права бути ініціатором відновлення втрачених матеріалів, оскільки відновлення справ, розглянутих судами АРК має здійснюватися місцевими загальними судами міста Києва.

Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у дійсній справі, оскільки вимоги заявника не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа: Слов'янський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, про встановлення факту, що має юридичне значення - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Слов'янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 10 квітня 2019 року.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду Н.О.Дюміна