ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Харків

справа № 643/10270/18

провадження № 22-ц/818/1659/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1,

Відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 02 січня 2019 року, ухваленого суддею Єрмак Н.В.,-

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

01.11.2018 року ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова відкрито провадження у вказаній справі.

17.12.2018 року ОСОБА_1 подала уточнену позовну заяву, в якій просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2 000 грн, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Позов мотивований тим, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 11 серпня 2011 року. У шлюбі 23 листопада 2009 року народилася дитина ОСОБА_3, яка після розлучення залишилась проживати з матір'ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, відповідач припинив будь-які стосунки з сином, матеріальної допомоги дитині не надає, ніякої участі у вихованні сина не приймає, тим самим відмовився від виконання своїх обов'язків, передбачених ст.15-16 СК України.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 02 січня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку /доходів/ щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі заяви до досягнення повноліття дитини. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. У прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну предмету позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано закріпленим у законодавстві обов'язком батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, який покладається на них в рівних частках. Ураховуючи вік дитини та її проживання з позивачем, та те, що відповідач працює приватним підприємцем і отримує нерегулярний дохід та має ще одну неповнолітню дитину.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, сторони звернулись з апеляційними скаргами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити вказане рішення, визначивши аліменти, що підлягають стягненню з нього у розмірі 1 200 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

Зазначає, що не може сплачувати розмір аліментів в частині від заробітку, оскільки постійного доходу не має, розмір доходу кожен місяць є різним та нестабільним. Вважає, що суд всупереч ст. 182 СК України стягнув непомірний для нього розмір аліментів.

Також до суду апеляційної інстанції відповідачем надані додаткові пояснення, в яких він зазначає, що нерухомого майна останнім часом не придбавав, а доводи позивача про наявність у нього земельної ділянки не відповідають дійсності.

Також зауважує, що має батька, який є інвалідом 2-ї групи та мати, які страждають на захворювання серця та цукровий діабет.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати частково рішення Московського районного суду та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, яку суд першої нстанції безпідставно не прийняв.

Зазначає, що відповідач має у своїй власності земельну ділянку, яку здає в оренду та отримує грошову винагороду, з 20.01.2016 року відповідачу належить частка квартири у м. Куп'янськ та він займається підприємницькою діяльністю, отже суттєво збільшив своє матеріальне становище.

ОСОБА_2 до апеляційного суду надано відзив, в якому він просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, стягнувши з нього на її користь аліменти в розмірі 1 200 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надано заперечення на відзив, в яких просить не враховувати доводи відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та задовольнити її апеляційну скаргу.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.06.2009 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 03 серпня 2011 року року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 17). Рішення набрало законної сили. Ним установлено, що майновий спір та спір про місце проживання дітей у сторін відсутній.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Згідно з довідкою ТОВ КК «Коменерго-Куп'янськ», виданій ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, у тому, що склад її сім'ї: ОСОБА_5., ОСОБА_1. та ОСОБА_3.

ОСОБА_3 навчається у 3-А класі Комунального закладу «Харківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 74 Харківської міської ради Харківської області.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У силу положень статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 27).

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Враховуючи наявність у відповідача на утриманні неповнолітньої дитини, колегія суддів вважає доцільним визначити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з урахуванням інтересів іншої дитини - у розмірі 1500 грн щомісячно.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 становить 2027 грн, з 01 липня 2019 року 2117 грн., з 01 грудня - 2218 грн.

Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_2 постійного доходу не отримує, має мінливий заробіток.

Також, слід зазначити, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 192 СК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Беручи до уваги викладене, з врахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції в частині визначеного судом розміру стягуваних аліментів.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 02 січня 2019 року - змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, (РНОКПП НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2) аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подачі позову (30.07.2018 року) до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями. В силу ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий С.С.Кругова

Судді А.І.Колтунова

Н.П.Пилипчук

повний текст постанови

складено 05 квітня 2019 року