Провадження № 2/317/321/2019
Справа № 317/3982/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Громової І.Б.,

при секретарі Коваль В.В.,

за участю

представника відповідача Ясир Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 17.02.2012 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4000,00 грн. Банк, на підставі п.п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, може змінювати кредитний ліміт. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач, у порушення норм закону та умов договору, свої зобов`язання належним чином не виконав. В зв`язку з чим станом на 31.10.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 11840,03 грн., яка складається з наступного: 10800,03 грн. - нараховано пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 540,00 грн. - штраф (процентна складова) і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ясир Д.І. через канцелярію до суду надійшли письмові пояснення відповідно до яких стороною відповідача не визнається той факт, що попре відсутність заборгованості за тілом кредиту та відсотками за його користування, позивачем продовжували нараховуватись штрафні санкції у вигляді пені та штрафів. Крім того, стороною позивача не було належним чином доведено те, що кредитний ліміт був встановлений саме у сумі 1800 грн. Зазначила, що на її думку, штраф та пеня є одним видом правової відповідальності, та пропонувала зменшити розмір неустойки,оскільки він суттєво перевищує розмір збитків.

Від представника позивача через канцелярію надійшла відповідь на пояснення, відповідно до якої зазначає, що відповідача було ознайомлено з умовами та тарифами банку, а виписка з рахунку підтверджує факт отримання картки «Універсальна» оскільки проведення вказаних операції є неможливим без наявності карти. Зазначив, що розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєї природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Зазначив, що під час генерації розрахунку заборгованості стався технічний збій. Та надав коректний розрахунок. Крім того, на його думку, тлумачення неможливості одночасного застосування штрафів та пені прямо суперечить установленому законодавця, який в законах України прямо передбачає можливість застосування штрафу та пені. Щодо зменшення розміру неустойки зазначив, що при укладені договору сторони досягли згоди, таким чином розумною вважається сума неустойки (штрафу та пені) яку сторони визначили та погодили при укладенні договору.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В позові зазначив, у разі неявки представника позивача в судове засідання просить суд розглядати справу без його участі. Ухвалами суду від 22.04.2019 р. та 30.05.2019 р. явка позивача була визнана обов`язковою, оскільки нез`явлення перешкоджає вирішенню спору. Проте представник позивача до суду не з`явився, клопотань чи заяв не подав, скориставшись своїми процесуальним и правами на власний розсуд.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відповідно до ст. 128-130 ЦПК України.

До суду з`явилась представник відповідача Ясир Д .І. , яка позов не визнала в повному обсязі з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 була підписана заява б/н від 17.02.2012 року та відповідач отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (ч. 1 ст. 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Як видно з Витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», сторонами узгоджено умови щодо сплати позичальником пені у разі несвоєчасного погашення кредиту.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 31.10.2018 р. банком нарахована заборгованість у розмірі 11840,03 грн.

Перевіривши розрахунок заборгованості, суд вважає його арифметично помилковим з огляду на наступне.

Так позивачем до суду надано два варіанти розрахунку заборгованості. Первісний розрахунок було надано представником позивача разом з позовом, він містив в собі відомості що, відповідач ОСОБА_1 станом на 31.10.2018 р. має заборгованість у розмірі 11840,03 грн., яка складається з наступного: 10800,03 грн. - нараховано пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 540,00 грн. - штраф ( процентна складова).

До відзиву на пояснення, представником відповідача надано другий розрахунок заборгованості виходячи з якого ОСОБА_1 станом на 31.10.2018 р. має заборгованість у розмірі 11840,03 грн., яка складається з наступного: 678,88 грн.- тіло кредиту, 776,41 грн. - нараховані відсотки, 9344,94 - нараховано пені, 1040,01 грн. - заборгованість по судовим штрафам.

Крім того, розрахунок наданий у якості додатку до відзиву на пояснення відповідача не відповідає розрахунку, який зазначений позивачем у позовній заяві.

Для усунення зазначених суперечностей представник АТ КБ «Приватбанк» неодноразово викликався в судові засідання, але до суду не з`явився скориставшись своїми процесуальними правами на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем розрахунки, анкета-заява, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», умови та правила надання банківських послуг, копія паспорта відповідача, на переконання суду, не свідчать про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки вони не можуть бути віднесені до числа належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження зазначених позивачем обставин у відповідності до положень ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 549, 551, 610-612, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 27, 76-81, 83, 95, 128-130, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позовної заяви Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя І.Б. ГРОМОВА