ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

22 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1679/18

Головуючий у першій інстанції - Пархоменко П. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/212/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Лакізи Г.П.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Пархоменка П.І. від 28 листопада 2018 року (повний текст рішення складений 28 листопада 2018 року) в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися,

сторони:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_2,

У С Т А Н О В И В:

14 вересня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь його сина ОСОБА_4 для підтримки нормальної життєдіяльності під час навчання у навчальному закладі в розмірі 1/4 частини його доходів.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти на утримання повнолітньої дитини, яка навчається (аліменти) - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які є власністю дитини, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 14 вересня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 місяць звернуто до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року, а саме - стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти на утримання повнолітньої дитини, яка навчається (аліменти) - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які є власністю дитини, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 14 вересня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 Виплату аліментів здійснювати щомісячно на картковий рахунок ОСОБА_4.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає нормам чинного законодавства та матеріалам справи.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що позивачем не доведено документально і не обґрунтовано розмір витрат, пов'язаних з навчанням повнолітнього сина.

ОСОБА_2 вважає, що судом першої інстанції не було повністю вивчено та з'ясовано всі обставини справи, не було надано належної оцінки факту наявності самостійного заробітку у повнолітнього ОСОБА_4, в результаті чого розмір аліментів судом визначено не об'єктивно та упереджено. Це є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення, а саме - призначити аліменти у розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 14 вересня 2018 року до ІНФОРМАЦІЯ_1

Окрім того, ОСОБА_2 звертає увагу колегії суддів на те, що 28 листопада 2018 року Бахмацьким районним судом було видано виконавчий лист про стягнення з нього коштів, в якому зазначено, що рішення суду набрало законної сили 28 листопада 2018 року, чим грубо порушено процесуальне право сторони на апеляційне оскарження. Позивачем було пред'явлено виконавчий лист до виконання в бухгалтерію "Локомотивне депо Конотоп" Регіональної філії "Південно-західна залізниця" АТ "Українська залізниця" та на момент подання апеляційної скарги з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/4 заробітку за вересень, жовтень та листопад 2018 року.

ОСОБА_2 також просить апеляційний суд взяти до уваги, що стан його здоров'я останнім часом значно погіршився, у зв'язку з загостренням хронічних хвороб він потребує періодичного стаціонарного та постійного амбулаторного лікування. Ці обставини, не зважаючи на наявність сталого доходу, наразі значно погіршують його матеріальне становище.

ОСОБА_3 подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2, в якому вона просить ухвалити судове рішення, яким залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

ОСОБА_3 вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а вимоги, викладені в ній, не відповідають чинному законодавству та обставинам справи. Зазначає, що відповідачем апеляційному суду надаються нові докази, які не були надані до суду першої інстанції, хоча така можливість у відповідача була.

Також ОСОБА_3 зазначає, що хоча у 2018 році вартість навчання сина складає 14000 грн., але на 2019-2020 рік вартість навчання складає вже 18000 грн., а з 2020 року - 20800 грн.

ОСОБА_3 критично ставиться до медичних документів, наданих відповідачем на підтвердження погіршення стану його здоров'я, вважаючи їх неналежними доказами.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що її син ОСОБА_4 дійсно перейшов на навчання за індивідуальним графіком, тому що вона не спроможна зі свої мізерним доходом крім плати за навчання нести витрати на щоденні поїздки сином до сусіднього міста Конотопа на навчання та зворотню дорогу, на харчування, на проживання в період виконання лабораторних робіт та практичних занять. Син не працює, освоює навчальну програму вдома. Доказів того, що син працевлаштований та має свої доходи відповідачем не надано. За таких обставин, ОСОБА_3 вважає, що відповідач не довів факт порушення судом його прав та інтересів при ухваленні оскаржуваного рішення.

Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа не належить до переліку тих, які, відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України, не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, тому, згідно приписів ч.1 ст. 369 ЦПК, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивачу копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією апеляційної скарги вручено 11 січня 2019 року, відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі вручено 10 січня 2019 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи розписками про вручення поштових повідомлень (а.с.102, 103).

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні, зважаючи на таке.

По справі вставлено, що сторони по справі з 21 жовтня 1995 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2017 року (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

З довідки Виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області від 20 січня 2017 року № 563 вбачається, що місце проживання ОСОБА_4 зареєстроване з позивачем (а.с.9).

Відповідно до довідки Конотопського інституту Сумського державного університету № 278 від 7 вересня 2018 року, ОСОБА_4 є студентом першого курсу, бакалавр (зі скороченим терміном навчання) факультету денної форми навчання Конотопського інституту Сумського державного університету за спеціальністю "Електроніка" на умовах повної оплати вартості навчання. Термін навчання - з 1 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року (а.с.10).

Направленням на магнітно-резонансну томографію підтверджується необхідність проведення медичного огляду у повнолітньої дитини сторін - ОСОБА_4 (а.с.33).

Довідками від 14 листопада 2018 року №422 та №433 підтверджується попереднє утримання з відповідача аліментів за 2017-2018 роки, які сплачувались відповідачем на дитину до досягнення нею повноліття (а.с.50-51) .

З довідки про доходи від 8 листопада 2018 року №377, виданої відокремленим підрозділом "Локомотивне депо Конотоп" Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" вбачається, що заробітна плата ОСОБА_2 за період з травня 2018 р. по грудень 2018 р. без врахування аліментів склала 137347 грн. 60 коп. (а.с.52).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач зобов'язаний утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання, має можливість надавати сину матеріальну допомогу, у зв'язку із чим з відповідача необхідно стягнути аліменти.

Оскільки позивач ОСОБА_3 просила визначити кінцевий строк, до якого повинні стягуватись аліменти, днем закінчення навчання сина - 30 червня 2021 року, а 26 червня 2020 року йому виповниться 23 роки, суд першої інстанції, виходячи з приписів статті 199 СК України, стягнув аліменти саме по цю дату. З врахуванням обставин справи та приписів статті 182 СК України, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до ІНФОРМАЦІЯ_1

З висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з відповідача аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатися, погоджується апеляційний суд.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, зважаючи на таке.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до приписів статті 200 Сімейного кодексу України (далі - СК України), розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Згідно з частиною першою статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання.

Таким чином, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно, щоб:

а) їм виповнилося 18 років;

б) вони продовжували навчання;

в) їм було менше 23 років;

г) потребували матеріальної допомоги;

д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров'я були спроможні надавати таку допомогу.

Наявність потреби у матеріальній допомозі повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання пов'язана з недостатністю забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти.

При визначенні спроможності батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров'я враховується наявність у платника аліментів інших членів сім'ї, яких він (вона) зобов'язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, - розмір пенсії; стан здоров'я - є тяжкохворим, інвалід І групи, потребує стороннього догляду тощо.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є студентом першого курсу, бакалавр (зі скороченим терміном навчання) факультету денної форми навчання Конотопського інституту Сумського державного університету за спеціальністю "Електроніка" на умовах повної оплати вартості навчання. Термін навчання - з 1 вересня 2018 року по 30 червня 2021 року. Вартість освітньої послуги становить 52800 грн., у тому числі за періодами навчання: 2018-2019 н.р. - 14000 грн., 2019-2020 н.р. - 18000 грн., 2020-2021 н.р. - 20800 грн. Зазначене підтверджується доданою до апеляційної скарги копією Договору про надання освітньої послуги з підготовки фахівця з вищою освітою між Сумським державним університетом та ОСОБА_4 (а.с.83-84).

З витягу з наказу №28-III від 11 вересня 2018 р. Конотопського інституту Сумського державного університету "Про переведення на навчання за індивідуальним графіком" вбачається, що у зв'язку з суміщенням навчання з роботою за фахом, активною громадською діяльністю, культурно-масовою роботою здобувачів ступеня вищої освіти бакалавр спеціальності 171 "Електроніка", зокрема ОСОБА_4, було переведено на навчання в 2018-2019 навчальному році за індивідуальним графіком (а.с.89). Зазначена обставина не заперечується ОСОБА_3

Відповідно до приписів статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Виходячи з розміру заробітної плати відповідача, яка за період з травня 2018 р. по грудень 2018 р. без врахування аліментів склала 137347 грн. 60 коп., або 22891 грн. на місяць, сума аліментів при їх стягненні у визначеному судом першої інстанції розмірі (1/4 частина) складе 5723 грн. на місяць, або 34338 грн. за 6 місяців, що перевищить 1/2 вартості всієї освітньої послуги, яка за весь період навчання - з 01.09.2018 р. по 30.06.2021 р. складає 52800 грн. Апеляційний суд вважає такий розмір аліментів завищеним, зважаючи на те, що син сторін ОСОБА_4 перейшов на навчання за індивідуальним графіком навчання для мінімізації витрат, пов'язаних з його навчанням (вартість проїзду, проживання, харчування). Доказів працевлаштування ОСОБА_4 та наявності у нього самостійного доходу суду не надано.

Крім того, апеляційний суд враховує надані відповідачем довідки КНП "Конотопська міська лікарня" від 20.02.2017 р. та від 13.12.2018 р., з яких вбачається, що ОСОБА_2 має хронічні захворювання, в зв'язку з чим потребує періодичного стаціонарного та постійного амбулаторного лікування (а.с.91-92).

Незважаючи на те, що вказані вище докази були подані ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції як додаток до апеляційної скарги, апеляційний суд приймає їх до уваги, оскільки у відзиві на позов відповідач повідомляв суд першої інстанції про подання 22.11.2018 року адвокатського запиту з метою отримання доказів по справі, проте, справу було розглянуто по суті до отримання відповіді на цей запит, внаслідок чого була допущена неповнота у з'ясуванні істотних обставин справи. Отже, вказані вище докази не були надані суду першої інстанції з поважних причин.

Отже, розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина, який продовжує навчання, визначений судом першої інстанції без врахування істотних обставин справи.

Зважаючи на надані сторонами докази у їх сукупності, розмір аліментів належить зменшити з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Виходячи з розміру заробітної плати відповідача, яка за період з травня 2018 р. по грудень 2018 р. без врахування аліментів склала 137347 грн. 60 коп., або 22891 грн. на місяць, сума аліментів при їх стягненні у визначеному апеляційним судом розмірі (1/6 частина) складе 3815 грн., що є достатнім для утримання сина, який продовжує навчання, з врахуванням рівного обов'язку обох батьків утримувати дитину, яка продовжує навчання, та спроможності відповідача надавати допомогу в такому розмірі.

Апеляційний суд не знаходить підстав для зміни рішення суду першої інстанції шляхом зазначення в резолютивній частині рішення вказівки щодо здійснення виплати аліментів щомісячно на картковий рахунок ОСОБА_4, про що в апеляційній скарзі просить ОСОБА_2 Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про відсутність підстав для перерахування аліментів на картковий рахунок дитини, оскільки це буде створювати складнощі для самої дитини в їх отримані, при цьому дитина проживає з матір'ю, яка є позивачем у даній справі, а аліменти є власністю дитини, незважаючи на стягнення їх на користь позивача; крім того, відповідач в порядку, передбаченому законом, має право порушувати перед органом опіки та піклування питання щодо цільового/нецільового використання аліментів.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року - зміні шляхом зменшення визначеного судом першої інстанції розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина, який продовжує навчання - з 1/4 до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). В іншій частині рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року підлягає залишенню без змін як таке, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору, сплачений ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги судовий збір в сумі 1057 грн. 20 коп. належить компенсувати останньому за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 141, 367, 368, 369, 374 п.2 ч.1, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається (аліментів) - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які є власністю дитини, з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісяця.

В іншій частині рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28 листопада 2018 року залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, 1057 грн. 20 коп. сплаченого ним при подачі апеляційної скарги судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 22 січня 2019 року.

Головуючий: Судді: