Справа № 417/4581/17
Провадження № 22-ц/810/380/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Єрмакова Ю.В., Коновалової В.А.,

за участю секретаря Перішкіна Т.М.,

учасники справи: позивач - Кредитна спілка «Імперіал ЛТД», відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Кредитної спілки «Імперіал ЛТД»

на рішення Марківського районного суду Луганської області від 24 вересня 2018 року, ухваленого Марківським районним судом у складі: судді Чернік А.П. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року кредитна спілка «Імперіал ЛТД» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, в обґрунтування якого посилалася на те, що 10.12.2012 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір кредитної лінії № 145бл, згідно умов якого відповідач отримала кредит у сумі 10000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання на строк 24 місяця від дати отримання кредиту під 70% річних.

Цього ж дня між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були укладені договори поруки №145 бл/1 та №145 бл/2 відповідно, згідно умов яких останні взяли на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору №145 бл від 10.12.2012 року.

При складанні договорів поруки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були попереджені про солідарну відповідальність, яку вони нестимуть в разі неналежного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору, та повідомлено істотні умови кредитного договору.

За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач ОСОБА_2 зобов'язалася до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит.

Відповідач ОСОБА_2 порушує графік сплати кредиту, не доплачує необхідні суми, тому станом на 04.09.2015 року сума заборгованості за користування кредитом становить 6630,27 грн., а сума позовних вимог складає 6625,26 грн.

Позивач надсилав ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 письмові попередження про сплату боргу, спілкувався з боржниками по телефону, але боржники не прийняли заходи щодо погашення заборгованості за кредитом.

Тому позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором №145 бл у розмірі 6625,26 грн.; стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором №145 бл у розмірі 6625,26 грн. та судові витрати.

Відповідачем ОСОБА_2 на позовну заяву подано відзив, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі та просить відмовити у позові, оскільки рішенням Марківського районного суду від 22.10.2015 року вже було задоволено аналогічний позов Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» в повному обсязі із задоволенням позовних вимог за тим самим кредитним договором №145бл від 10.12.2012 року стосовно тих самих відповідачів.

У відповіді на відзив позивач заперечує вказані відповідачем ОСОБА_2 факти та вказує, що станом на 04.09.2017 року позивачем визначена інша сума заборгованості за кредитним договором, оскільки за час судового розгляду та виконавчого провадження розмір заборгованості за відсотками зростав згідно умов договору.

Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 24 вересня 2018 року у задоволенні позову кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Відмова у задоволенні позову мотивована наявністю рішення Марківського районного суду Луганської області від 22.10.2015 року у справі №417/1333/15, яким стягнуто з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованості за кредитом станом на 31.08.2015 року у сумі 6174,17 грн. та того, що оскільки заявлено вимоги лише про стягнення заборгованості за процентами, то вони є необгрунтованими, адже з огляду на висновки Верховного Суду про застосування відповідних норм права нарахування процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування не допускається.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач Кредитна спілка «Імперіал ЛТД»звернулась з апеляційною скаргою, вважає, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, тому просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги є те, що під час відкриття провадження по справі судом не було встановлено недоліків, що потребувало додаткові пояснення в засіданні, оскільки справа підпадає за нормою ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного провадження. Судом першої інстанції зроблено помилковий висновок щодо застосування правової практики ВС України, що істотно вплинуло на рішення. Розрахунок процентів проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, які розраховано у межах визначеного умовами договорів строків позовної давності - за три останні роки до подання позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018 року визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) Назарову М.В., склад колегії суддів - Кострицького В.В., Стахової Н.В.

Апеляційне провадження у справі відкрито 04 грудня 2018 року, ухвалою суду від 17 грудня 2018 року справу призначено до апеляційного розгляду об 11-30. 15 січня 2019 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 04.12.2018 року вилучено суддю Кострицького В.В. у зв'язку із перебуванням у відпустці, новий суддя у складі колегії суддів Єрмаков Ю.В. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 04.12.2018 року вилучено суддю Стахову С.В. у зв'язку із перебуванням на лікарняному, новий суддя у складі колегії суддів Коновалова В.А.

На апеляційну скаргу позивача надійшов відзив від відповідача ОСОБА_3, в якому зазначає, що пред'явлені кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» вимоги про повернення кредитних коштів та процентів за кредитом у розмірі 6174,17 грн. виконані в повному обсязі ще до постановлення рішення у справі №417/4581/17. Проте позивач не відмовився від позову, що передбачено ст. 206 ЦПК України, та в порушення вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України зловживає процесуальними правами.

Представник позивача та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, про час і місце повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.

Наведене відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги,колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 10.12.2012 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір кредитної лінії № 145бл, згідно умов якого відповідач отримала кредит у сумі 10000 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п.3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 місяця від дати отримання кредиту (а.с. 2-3 т. 1).

За згодою сторін (п. 3.3 Кредитного договору та Додатку № 1 до Кредитного договору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач зобов'язувався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит (а.с. 3зв. т. 1).

Цього ж дня між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 були укладені договори поруки №145 бл/1 та №145 бл/2 відповідно, згідно умов яких останні взяли на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору №145 бл від 10.12.2012 року (а.с. 4 т. 1 та а.с. 5 т. 1).

Своє звернення до суду позивач обґрунтував наявністю заборгованості за кредитним договором у сумі 6630,27 грн., а сума позовних вимог складає 6625,26 грн.

Позивач звернувся до суду із вимогою в частині стягнення солідарно з відповідачів заборгованості у сумі 6625,26 грн., яка відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №145 бл від 10.12.2012 року складається з: суми позовних вимог зі сплати основного боргу (тіла кредиту) 2843,00 грн. та заборгованості зі сплати відсотків 3782,26 грн. (а.с. 8 т. 1).

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач ОСОБА_3 послався на ту обставину, що свої зобов'язання вони виконали у повному обсязі ще до ухвалення оскаржуваного рішення.

Відповідачем ОСОБА_4 суду першої інстанції на обґрунтування вказаних обставин суду було надано копію рішення заочного Марківського районного суду Луганської області від 22 жовтня 2015 року у справі №417/1333/15-ц за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, яким позов задоволено та стягнуто з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору №145 бл від 10.12.2012 року у в сумі 6174,17 грн. (а.с. 132-134 т. 1).

Вказане рішення набрало законної сили.

З цього рішення вбачається, що стягнуто заборгованість, яка утворилася станом на 31.08.2015 року.

Ухвалою Луганського апеляційного суду Луганської області від 15 січня 2019 року апеляційну скаргу позивача КС «Імперіал ЛТД» задоволено частково, скасоване рішення Марківського районного суду Луганської області від 24 вересня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» про стягнення основної суми заборгованості (тіла кредиту) у сумі 2843,01 грн. та закрито провадження у справі в цій частині.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що усправі, рішення по якій переглядається, предметом позову є матеріально-правова вимога того самого позивача до тих самих відповідачів про стягнення тіла кредиту за тим самим кредитним договором у сумі 2843,00 грн., яке вже увійшло до стягнутої за попереднім рішенням суду суми тіла кредиту у сумі 5585,27 грн.

Отже, межами перегляду за доводами апеляційної скарги є лише рішення Марківського районного суду Луганської області від 24 вересня 2018 року в частині відмови у задоволенні позову КС «Імперіал ЛТД» про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 31.08.2015 року по 04.09.2017 року.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 24 місяці - до 09 грудня 2014 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 09 грудня 2014 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 10 грудня 2014 року, відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28 березня 2018 року зробила висновок щодо застосування відповідних норм права про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

З огляду на вказане та вимоги частини четвертої статті 263 ЦПК України про обов'язковість врахування судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин висновків щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду, колегія суддів вважає безпідставним нарахування позивачем відсотків, передбачених умовами кредитного договору, поза межами строку дії вказаного договору, тобто після 09 грудня 2014 року.

З розрахунку заборгованості вбачається нарахування вказаних відсотків після вказаної дати, а судом помилково встановлено, що заборгованість по теперішній справі складається лише із заборгованості за користування кредитом, тобто за процентами, то вказана невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування рішення суду в наведеній частині.

Наведеного не спростовує посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що до спірних правовідносин не підлягає застосуванню Постанова ВС у справі №444/9519/12 від 28 березня 2018 року, оскільки це є власним тлумаченням практики Верховного Суду.

Довід апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, що під час відкриття провадження по справі судом не було встановлено недоліків, що потребувало додаткові пояснення в засіданні, і справа підпадає за нормою ст. 274 ЦПК України до розгляду в порядку спрощеного провадження, не ґрунтується на вимогах глави 10 розділу Ш ЦПК України (в редакції ЗУ №2147-УШ від 03 жовтня 2017 року), оскільки станом на час відкриття провадження у справі 13 жовтня 2017 року вказана редакція не була чинною, а зворотня дія закону в часі не допускається. Крім того, за змістом вказаної глави повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Оскільки згідно пункту 3 частини 1 статті 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, тому рішення суду підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення про відмову у задоволенні позову з наведених підстав.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» задовольнити частково.

Рішення Марківського районного суду Луганської області від 24 вересня 2018 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 18 січня 2019 року.

Головуючий

Судді: