Справа № 473/4799/18
РІШЕННЯ

іменем України

"16" січня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області за правилами спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

В С Т А Н О В И В:

30.11.2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3- звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 власника житлового будинку АДРЕСА_1 про стягнення 29000 грн.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначав, що 27.12.2017 року позивачем та відповідачем досягнено було усної домовленості укласти договір купівлі - продажу вказаного будинку в майбутньому за 70 000 грн. оформивши угоду в нотаріальному порядку та в рахунок забезпечення виконання договору нею було передано відповідачу 40000 гривень, що підтверджується розпискою.

Посилаючись на вимоги ст. 570 ЦК України, представник позивача просив позов задовольнити застосувавши наслідки нікчемності правочину.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги про стягнення авансового платежу в сумі 29000 грн., оскільки 11000 грн. відповідач повернула.

Відповідач ОСОБА_2 судовому засіданні позов визнала частково в сумі 23000грн. зазначаючи,що позивач має понести витрати за проживання в будинку та користування комунальними послугами.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, надані сторонамив межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки порушені права позивача підлягають захисту на підставі ч. 2 ст. 570 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що в підтвердження домовленості укласти договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 з оформленням права власності на покупця позивач ОСОБА_1 передала відповідачу грошові кошти в сумі 40000 гривень, 30000 грн. мали бути передані під час оформлення угоди у нотаріуса, про що було складено відповідну розписку щодо отримання відповідачем авансу.

Однак сторони в порушення домовленості в подальшому не уклали між собою в належній формі договір купівлі-продажу спірного житлового будинку, а відповідач не повернула отримані нею в якості авансу кошти в повному обсязі (повернула лише 11000 грн.), що підтверджується наявністю в ОСОБА_1 оригіналів розписок від 20.11.2017 року та 27.12.2017 року.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів та інших правочинів.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України). При цьому положення ст. 657 ЦК України встановлюють певні вимоги щодо обов'язкової форми договору купівлі-продажу нерухомого майна. Зокрема, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Тобто, правовідносини при здійсненні оплатної передачі нерухомого майна його власником за грошові кошти іншій особі, а також відповідні наслідки цих правовідносин виникають лише після укладення в письмовій формі договору купівлі-продажу, його нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

У разі, коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили та не уклали в належній формі окремий договір про завдаток, сплачені в рахунок виконання договору платежі, відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України вважаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались.

Доводи відповідача, що позивач має нести витрати за користування житловим будинком, в якому проживала, комунальні послуги, пов'язані з проживанням в будинку є необґрунтованими та не підтверджені доказами і стосовно цих вимог нею позовних вимог не заявлялося.

Враховуючи викладене передані позивачем відповідачці кошти вважаються авансом та підлягають поверненню позивачу в сумі 29000 грн., з відповідачки також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачкою при зверненні до суду, а саме 704,8 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268,ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аванс в сумі 29000 грн. та судові витрати в сумі 704,8 грн., а всього 29704,8 грн. (двадцять дев'ять тисяч сімсот чотири гривні вісімдесят коп.).

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів

Суддя: О .Є. Старжинська