справа № 361/1107/18
провадження № 2/361/225/19
У Х В А Л А

18 січня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Смірнова І.В.,

розглядаючи у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним рішення державного реєстратора, визнання незаконним та скасування запису про право власності на нерухоме майно,

установив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться вищезазначена цивільна справа.

В підготовчому засіданні представник відповідача ТОВ «Кей-Колект» Парубець Є.О., посилаючись на те, що позивач оскаржує рішення суб'єкта владних повноважень, яке є актом індивідуальної дії та з такого роду вимогами особа може звертатися до суду лише шляхом подання адміністративного позову, заявив клопотання про закриття провадження в справі, оскільки даний позов слід розглядати за правилами адміністративного судочинства, а не цивільного.

В підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання та закриття провадження в справі.

В підготовче засідання відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М., представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області та треті особи: ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи та вислухавши думку сторін, що з'явилися в судове засідання, суд дійшов висновку, що клопотання про закриття провадження в справі не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права власності на квартиру в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є захистом прав позивача на квартиру від порушення їх іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права власності на квартиру має розглядатися як спір, що пов'язаний з порушенням цивільних прав позивача на квартиру іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо тієї ж квартири. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Такий критерій визначення юрисдикції спору, як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації прав на нерухоме майно, не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою.

Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дає змоги остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства: у таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулися реєстраційні дії, обов'язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.

Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб'єктного складу сторін спору. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18).

Враховуючи зазначене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» Парубець Євгена Олександровича про закриття провадження в справі - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.С.Сердинський