КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 06.08/824/277/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г., при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договорів та стягнення збитків,

встановила:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року названий позов задоволено.

Розірвано договір № 06/03с від 20 березня 2017 року та договір № 307/07с від 18 липня 2017 року, укладені між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість меблів в сумі 75 853 грн 00 коп., вартість товарознавчої експертизи в сумі 17 000 грн 00 коп., моральну шкоду в сумі 4 000 грн 00 коп., а всього на загальну суму 96 853 грн 00 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Проведено розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2019 року апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018 року в частині стягнення моральної шкоди скасовано. В цій частині ухвалено нове рішення про відмову в позові. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

13 березня 2019 року представник ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення апеляційний суд не вирішив питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Просив стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 500 грн 00 коп.

В судове засідання учасники справи не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.п. в п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається із резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 3,4 статті 137 ЦПК України длявизначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що 22 січня 2018 року між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги.

Гонорар адвоката визначається додатковою угодою з розрахунку 850 грн 00 коп. за годину роботи (п. 7 договору).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_4 понесені витрати по оплаті правничої допомоги адвоката в розмірі 5 500 грн 00 коп., з розрахунку 850 грн 00 коп. за годину роботи адвоката, а саме:

- Аналіз апеляційної скарги та консультування позивача (1 година);

- Підготовка та направлення відзиву на апеляційну скаргу (3 години);

- Направлення відзиву на апеляційну скаргу апелянту (0,5 годин);

- Участь у судових засідання апеляційного суду (орієнтовно 2 години).

Заявником також надана копія квитанції до прибуткового касового ордеру від 07 лютого 2019 року на суму 5 500 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачем будь-яких клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлено.

З урахуванням вищенаведеного з ФОПОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 5 500 грн витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 5 500 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 08 квітня 2019 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко