Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/7834/18
Провадження № 2/644/176/19
РІШЕННЯ

іменем України

18 січня 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді - Шевченка С.В., за участю секретаря Голєніщевої Т.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду цивільну справу № 644/7834/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект»про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

у с т а н о в и в :

Позивач 16.10.2018 року подала в суд вказаний вище позов, в якому просила стягнути з відповідача на її користь 78 730 грн. 53 коп. заборгованості по заробітній платі, 24 558 грн. 08 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 25 000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

В обґрунтування вимог позивач посилалася на те, що з 06.06.1989 року працювала в Державному проектно-вишукувальному та науково-дослідному інституті «Укренергомережпроект». 29.06.2018 року була звільнена з посади головного інженеру інституту за угодою сторін. Розрахунок при звільненні з нею проведений не був. Заборгованість з заробітної плати, яка виникла за період з вересня 2017 року по червень 2018 року, становить 78 730 грн. 53 коп. У зв'язку з тим, що при звільненні з нею не був проведений розрахунок, вважає, що відповідач має сплатити їй середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодувати моральну шкоду, яка була спричинена тим, що вона була змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя

Відповідач подав до суду відзив, в якому не заперечував проти вимог позивача в частині стягнення заборгованості з заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Заперечував проти вимоги про відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування чого посилався на те, що ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження спричинення їй такої шкоди.

Позивач не надала до суду відповіді на відзив.

В ході з'ясування обставин справи та перевірки їх наданими доказами, судом встановлено, що з 06.06.1989 року ОСОБА_1 перебувала в трудових правовідносинах з Державним проектно-вишукувальним та науково-дослідним інститутом «Укренергомережпроект». 29.06.2018 року її було звільнено з посади головного інженеру інституту за згодою сторін. Розрахунок при звільненні з нею проведений не був. Заборгованість з заробітної плати, яка виникла за період з вересня 2017 року по червень 2018 року, становить 78 730 грн. 53 коп. Вказані обставини встановлені на підставі копій документів, а саме: витягу з трудової книжки ОСОБА_1, копії наказу про прийняття на роботу, копії наказу про звільнення, копії довідки про розмір заборгованості по заробітній платі. Крім того, вказані вище обставини не заперечувались відповідачем.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом не встановлено обставин, які б давали обґрунтовані підстави для сумніву у достовірності встановлених обставин і добровільності їх визнання, відтак, позов в частині вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 78 730 грн. 53 коп. заборгованості по заробітній платі та 24 558 грн. 08 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає задоволенню, так як дані вимоги є законними і обґрунтованими і фактично визнані відповідачем.

Оцінюючи обґрунтованість аргументів, наведених позивачем в обґрунтування вимоги про стягнення з відповідача 25 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, суд приходить до такого.

Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Крім того, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що несвоєчасна виплата заробітної плати та не проведення повного розрахунку при звільненні порушили її трудові права, зокрема, в частині належної оплати праці, що негативно вплинуло на психо-емоційний стан ОСОБА_1 і, як наслідок, спричинило моральну шкоду. Проте, суд не може погодиться з розміром компенсації такої шкоди, яка визначена позивачем в сумі 25 000 грн., оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, яких змін у життєвих стосунках зазнала позивач через неналежне виконання роботодавцем обов'язку з виплати заробітної плати, яких зусиль для організації нормальних умов життя їй довелось докладати, чи були у неї інші джерела доходу, утриманці чи працюючі члени родини. У зв'язку з відсутністю таких фактичних даних, що свідчили б про наявність обставин, які мають істотне значення для вирішення питання щодо обґрунтованості заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди саме в розмірі, який визначений позивачем, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди, спричиненої невиплатою заробітної плати, суд виходить з принципів розумності і справедливості та приходить до висновку, що 5000 грн. буде справедливою і достатньою мірою компенсації моральної шкоди, яка була спричинена позивачу порушенням її конституційного права на належні умови праці, в тому числі на своєчасну виплату заробітної плати.

При цьому, суд не приймає аргументи відповідача щодо скрутного фінансового становища інституту, як підставу для звільнення від відшкодування моральної шкоди. Суду не надано доказів, які б підтверджували, що заборгованість перед позивачем виникла не з вини відповідача, а через незалежні від нього обставини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-13, 76, 81, 242-246, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на користь ОСОБА_1 78 730 грн. 53 коп. заборгованості по заробітній платі, 24 558 грн. 08 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В решті вимог ОСОБА_1 по відшкодуванню моральної шкоди - відмовити.

Стягнути з Державного проектно-вишукувального та науково-дослідного інституту «Укренергомережпроект» на користь державного бюджету України 1762 грн. витрат на оплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Рішення складено та підписано 18.01.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1;

Відповідач: Державний проектно-вишукувальний та науково-дослідний інститут «Укренергомережпроект», місце знаходження: 61050, м. Харків, набережна Гімназійна, 2, .

Суддя С.В. Шевченко