Справа №402/89/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2019 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді : Ясінського Л.Ю.

серктаря судового засідання: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Благовіщенське цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_2, зацікавлена особа: Благовіщенський районний відділ ДРАЦС Головного територільного управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення факту смерті особи,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи. В заяві ОСОБА_2 посилається на те, що в селі Синьки Благовіщенського району проживала його двоюрідна сестра (маминої сестри дочка) - ОСОБА_3, яка мала спадкове майно, а саме - земельну ділянку (пай) №1002 розміром 3,02 га, розташовану на території Синьківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області. 10.10.2015 року ОСОБА_3 померла в місті Шахтарськ Донецької області (на даний час являється окупованою територією).

ОСОБА_2, як спадкоємець по закону має намір успадкувати зазначену земельну ділянку, так як інших спадкоємців крім нього немає. Свідоцтво про смерть ОСОБА_3 видане на окупованій території та яке являється в Україні недійсним.

Єдиними документами, що підтверджують факт смерті на території непідконтрольній державній владі є свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Отримати документи, що підтверджують факт смерті за зразками законодавства України. здійснити реєстрацію факту смерті та отримати відповідне свідоцтво про смерть не є можливим, а тому з метою захисту своїх прав він змушений звернутися до суду.

З приводу отримання свідоцтва про смерть заявник звернувся на консультацію до Благовіщенського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, де йому пояснили, що необхідно звертатися до суду з заявою про встановлення факту смерті сестри.

В разі не встановлення факту смерті та не отримання свідоцтва про смерть, заявник не зможе успадкувати зазначену земельну ділянку.

Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, надав до суду заяву про розгляд заяви у їх відсутність. Вимоги заяви підтримали в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи до залу судового засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення вимог заяви не заперечував.

Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 24.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Матеріалами справи встановлено, що згідно рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2018 року встановлено факт родинних відносин, як двоюрідних брата та сестри між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть виданого 13 жовтня 2015 року Шахтарським міськрайонним відділом записів актів цивільного стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки ОСОБА_3 померла 10 жовтня 2015 року, місце смерті місто Шахтарськ Донецької Народної Республіки.

ОСОБА_3 мала на праві приватної власності земельну ділянку ( пай ) №1002 розміром 3.02 га, розташовану на території Синьківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області.

Як встановлено судом, заявник мав намір встановити факт смерті ОСОБА_3, оскільки це має юридичне значення, а саме для отримання належного свідоцтва про смерть, та настання наслідків, відповідно до законодавства України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Територія міста Донецьк увійшла до переліку населених пунктів, яким надано статус тимчасово окупованих територій на підставі Постанови Верховної Ради України № 254 від 17.03.2015 року "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської області тимчасово окупованими територіями".

Згідно з ч. 1,2 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На сьогоднішній час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України, не є підставою для реєстрації смерті на території України.

Згідно зі ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є зокрема: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства юстиції України наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 рокуза № 1150/13024.

Встановлення факту смерті сестри має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану України факту його смерті та видачі свідоцтва про смерть.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.4,7,10,12,76-77,258,259,263,265,319 ЦПК України, на підставі Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території", Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 ОСОБА_6, зацікавлена особа: Благовіщенський районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про встановлення факту смерті особи задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, місце реєстрації: Шахтарським міськрайонним відділом записів актів цивільного стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, померлої 10 жовтня 2015 року в місті Шахтарськ Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його оголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: ОСОБА_7