Провадження № 2/263/639/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м.Маріуполь

Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Соловйова О.Л., за участю секретаря Лопатнюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2018 представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті чоловіка позивача - ОСОБА_4, смерть якого настала 06.09.2017 на території тимчасово не підконтрольній Україні. У встановлений шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, так як вважала, що автоматично приймає спадщину як дружина, крім того, після втрати чоловіка зазнала значних моральних та душевних страждань, тривалий час знаходилась в стані глибокої емоційної депресії, оскільки не могла усвідомити втрату самої близької та рідної для неї людини, що не дало змоги звернутися своєчасно до нотаріуса. 31.10.2018 позивач звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, яка повідомила їй, що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини і тепер має звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, позивач просить визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини та встановити для неї додатковий строк три місяці для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_3 до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради надав суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні позову та розглянути справи за його відсутністю.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності вказаних осіб, оскільки надані докази дозволяють ухвалити рішення щодо спірних правових відносин.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_6, що підтверджується Свідоцтвом про одруження, серія VII-УР №159620.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 05 травня 2018 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 492, ОСОБА_4 помер 06 вересня 2017 року у м. Кальміуське Донецької області, Україна (а.с.6).

Як зазначено у ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

За життя ОСОБА_1 заповіт не складав, тому після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є позивач по справі, як дружина померлої особи. Через відсутність інформації про коло інших спадкоємців, які прийняли спадщину, вимоги до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради викладені обґрунтовано.

Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що перебіг строку, у межах якого спадкоємці мали право прийняти спадщину, розпочався з 06.09.2017 й закінчився 06.03.2018. У цей строк позивач не прийняв спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті чоловіка ОСОБА_7

Відповідно до постанови приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5 від 31.10.2018 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало після смерті померлому 06.09.2017 чоловіку ОСОБА_1

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями, наданими у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд мас враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов'язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід'ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв'язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій».

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки через те, що смерть чоловка відбулася на території непідконтрольній українській владі, органи державної влади на зазначеній території не працюють, позивачеві необхідно було у судовому порядку встановити факт смерті спадкодавця, позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори, і тому потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, на підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 83, 263, 265, 271 ЦПК України, Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНКОПП НОМЕР_1, додатковий строк 3 (три) місяці з дня набрання чинності цього рішення суду, для прийняття спадщини, яка відкрилася 06 вересня 2017 року після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як пропущений з поважної причини.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя О.Л.Соловйов