ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/6371/18

Головуючий у першій інстанції - Овсієнко Ю. К.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/393/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Висоцької Н.В., Кузюри Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В., Шапко В.М.

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: Комунальне підприємство «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

прізвище судді: Овсієнко Ю.К.; місце ухвалення рішення: м. Чернігів,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом до Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради (далі - КП «Чернігвське МБТІ») , в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ КП «Чернігвське МБТІ» від 15.08.2018 р. за № 23-о «Про звільнення ОСОБА_2.»;

- поновити його на посаді начальника технічного відділу КП «Чернігвське МБТІ» з 15.08.2018 р.;

- стягнути з КП «Чернігвське МБТІ» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.08.2018 р. по день ухвалення судового рішення;

- стягнути з КП «Чернігвське МБТІ» на його користь 27922,50 грн. у відшкодування моральної шкоди;

- стягнути з КП «Чернігвське МБТІ» на його користь судові витрати;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 липня 2018 р. на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_2 було поновлено на посаді начальника технічного відділу КП «Чернігвське МБТІ» з 31.01.2018 р.

30.07.2018 р. державним виконавцем Центрального ВДВС м. Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області було відкрито виконавче провадження №56872935 щодо примусового виконання зазначеного вище рішення суду.

03.08.2018 р., під час примусового виконання виконавчого документа, відповідач запропонував ОСОБА_2 ознайомитися та підписати наказ про поновлення його на роботі від 02.08.2018 р. за №19-0, від чого позивач відмовився, оскільки по-перше, наказ був датований не 03.08.2018 р., а 02.08.2018 р., по-друге, у даному наказі не відображено скасування наказу від 31.01.2018 р. за №08-0 про його звільнення, по-третє, у даному наказі не відображений допуск його до роботи на посаді начальника технічного відділу КП «Чернігвське МБТІ», по-третє, у даному наказі не відображена необхідність поновити усі кадрові документи (тобто виключити з них записи, пов'язані з неправомірним його звільненням) тощо. При цьому, відповідач категорично відмовився змінювати зміст запропонованого йому до підписання наказу від 02.08.2018 р. про поновлення ОСОБА_2 на роботі.

03.08.2018 р. державним виконавцем було складено акт про відкладення виконання виконавчого документа до 10.08.2018 р.

10.08.2018 р., під час примусового виконання виконавчого документа, відповідач знов запропонував ОСОБА_2 підписати наказ про поновлення його на роботі, який останній змушений був підписати, так як був попереджений про повернення виконавчого документа на підставі ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

10.08.2018 р. після початку виконання позивачем своїх посадових обов'язків генеральний директор відповідача вручив ОСОБА_2 письмову вимогу, в якій запропонував йому надати пояснення щодо його відсутності на робочому місті з 03.08.2018 р. по 09.08.2018 р. включно.

13.08.2018 р. ОСОБА_2 надав відповідні пояснення, за якими рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.07.2018 р. в частині поновлення його на роботі фактично виконане відповідачем в рамках Закону України «Про виконавче провадження», а саме 10.08.2018 р., тобто у відповідача не існує жодних підстав для висновку про відсутність позивача на робочому місці з 03.08.2018 р. по 09.08.2018 р. Зазначене підтверджується також ухвалою Новозаводського районного суду від 14.08.2018 р. у справі №751/5277/18, яка набрала законної сили.

Незважаючи на надані ОСОБА_2 пояснення, 15.08.2018 р. відповідач незаконно звільнив його з займаної посади на підставі п. 4 ч. 3 ст. 40 КЗпП України, погодивши звільнення з профспілковим комітетом первинної профспілкової організації КП «Чернігвське МБТІ», яка входить до складу Профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України, та членом якої позивач не був.

Позивач зазначав, що незаконним звільненням зазнав моральної шкоди, яку він оцінює у сумі 27922,50 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.12.2018 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що положеннями статтей 235, 236 КЗпП України передбачено обов'язок, а не право роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі, який полягає у тому, що роботодавець має видати наказ про поновлення працівника на роботі одразу після проголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде рішення суду оскаржуватися та чи був присутнім відповідач в судовому засіданні під час проголошення судового рішення.

Скаржник наголошує, що рішення суду про поновлення на роботі виконано відповідачем саме 10.08.2018 р., а не 02.08.2018 р. При цьому, рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.07.2018 р., яке набрало законної сили, встановлено, що на день звільнення - 31.01.2018 р. ОСОБА_2 перебував у складі профспілки «Трудящі».

За твердженням скаржника, ні з акту державного виконавця Центрального ВДВС м. Чернігова ГТУЮ у Чернігівській області від 03.08.2018 року, яким відкладено виконавчі дії, ні з ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.09.2018 р. у справі №751/5576/18, якою визнано неправомірними дії державного виконавця щодо відкладення 03.08.2018 р. проведення виконавчих дій до 10.08.2018 р. по виконавчому провадженню №56872935, вини ОСОБА_2 у, начебто, дисциплінарному проступку не вбачається, будь-яких дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни відповідачем за весь час роботи позивача не застосовувалося, а ті, що застосовувалися - визнані судом незаконним та скасовані.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Чернігвське МБТІ» просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 грудня 2018 року - без змін.

Заслухавши голову судового засідання, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач мав законні підстави для розірвання трудового договору та звільнення ОСОБА_2 з роботи за допущені ним прогули без поважних причин згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України

Однак з таким висновком районного суду не може погодитись апеляційний суд через неправильне застосування останнім норм матеріального права.

Судом у справі встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 липня 2018 р. у справі №750/1562/18 поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника технічного відділу КП «Чернігвське МБТІ» з 31.01.2018 р.

Допущено негайне виконання рішення суду в цій частині (а.с.57-64).

30.07.2018 р. державним виконавцем за заявою ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з негайного виконання рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.07.2018 р. про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника технічного відділу КП «Чернігвське МБТІ» з 31.01.2018 р.

Державним виконавцем постановлено про необхідність виконання боржником рішення суду протягом 3 робочих днів. (а.с.21-22).

З акту державного виконавця від 03.08.2018 р., складеного за участю позивача, керівника відповідача та державного виконавця вбачається, що сторони узгодили проведення виконавчих виконавчих дії щодо поновлення позивача на роботі на 10.08.2018 р. (а.с. 31). Тобто, у позивача були всі підстави для виходу на роботу саме 10.08.2018 року, а тому відсутність ОСОБА_2 на роботі з 3 по 9 серпня 2018 року не є прогулами без поважних причин.

10.08.2018 р. державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №2/751/847/17, виданого 17.07.2018 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова про допущення негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника технічного відділу КП «Чернігвське МБТІ» з 31.01. 2018 р. у зв'язку з фактичним виконанням рішення суду(а.с.32).

Наказом генерального директора КП «Чернігівське МБТІ» від 15 серпня 2018 р. за №23-о ОСОБА_2 звільнено з 15 серпня 2018 р., за відсутність на робочому місці з 03.08.2018 р. по 09.08.2018 р. без поважних причин, згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України (а.с.39).

Згідно з п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 з посади начальника технічного відділу КП «Чернігвське МБТІ» було звільнено незаконно зважаючи на наступне.

Рішення суду в примусовому порядку було виконано 10.08.2018 р., у зв'язку з чим державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави про звільнення ОСОБА_2 з 15 серпня 2018 р. за відсутність його на робочому місці з 03.08.2018 р. по 09.08.2018 р. без поважних причин згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд знаходить недоведеним факт прогулу позивача, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання незаконним наказу від 15.08.2018 р. за №23-о про його звільнення за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України та поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника технічного відділу КП «Чернігвське МБТІ».

Вимоги ОСОБА_2 про скасування наказу від 15.08.2018 р. за №23-о про його звільнення за п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України не підлягають задоволенню з тих підстав, що видача наказів та їх скасування належить до повноважень власника чи уповноваженого ним органу.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 за 2 місяці роботи перед звільненням складає 494,34 грн. Відтак, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 80083,08 грн. (494,34 грн. х 162 днів за період з 16.08.2018 р. по 08.04.2019 р.).

При визначенні періоду вимушеного прогулу позивач помилково включив день звільнення - 15 серпня 2018 р., який був його останнім робочим днем.

Апеляційний суд погоджується з доводами позивача про те, що незаконним звільненням з роботи йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає в порушенні нормального способу життя, завданні моральних втрат та виходячи з положень ст.237-1 КЗпП України і з урахуванням характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, вини відповідача та інших обставин, що мають істотне значення для справи, а також виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, апеляційний суд вважає, що розмір морального відшкодування позивачу належить визначити в сумі 5000 грн.

Таким чином, рішення суду першої інстанції, на підставі п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з КП «Чернігвське МБТІ» на користь ОСОБА_2 слід стягнути 3524,00 коп. судового збору за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 грудня 2018 року скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати наказ Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 15.08.2018 р. за № 23-о «Про звільнення ОСОБА_2.» незаконним.

Поновити ОСОБА_2 на посаді начальника технічного відділу Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради.

Стягнути з Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради (, м. Чернігів, проспект Перемоги,33) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 80 083 (вісімдесят тисяч вісімдесят три) грн. 00 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради (, м. Чернігів, проспект Перемоги,33) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) 5000 (п»ять тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника технічного відділу Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради.

Стягнути з Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради (, м. Чернігів, проспект Перемоги,33) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1) 3524 (три тисячі п'ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання

Судді