Справа № 466/9840/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

у с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 11.12.2012 року у розмірі 5708,69 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 11.12.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №б/н, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. 12.01.2014 року ОСОБА_2 помер.

Позивач зазначає, що спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_2 є ОСОБА_1 А відтак, вважає, що відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України відбулося спадкування обов'язків, так як ОСОБА_1 не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки.

03.06.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» направлено ОСОБА_1 лист-претензію, проте ніяких дій не було вчинено. Так, станом на день смерті ОСОБА_3 заборгованість перед ПАТ «КБ «Приватбанк» ставить 5708,69 грн., та складається з наступного: 5574,32 грн. заборгованості за кредитом, 134,37 грн. заборгованості за відсотками. Тому, змушений звернутися до суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що позивачем, починаючи з 2014 року на її адресу направлялися попередження на імя ОСОБА_4 про погашення заборгованості за кредитним договором. У відповідь на попередження, нею було повідомлено ПАТ КБ «Приватбанк» про смерть ОСОБА_4 Після чого, ніяких листів від позивача не отримувала. Крім того, ОСОБА_5 покликається на те, що у спадщину після смерті її батька ОСОБА_4 вона не вступала, оскільки за померлим не було зареєстровано на праві власності будь-якого майна.

У відповіді на відзив позивач наголошує на тому, що ОСОБА_1 вступила у спадщину за померлим ОСОБА_2, оскільки постійно з ним проживала до його смерті та не подала відмову про прийняття спадщини. А тому, вважає позовні вимоги, предявлені до ОСОБА_1 підставними та таким, що підлягають задоволенню.

ОСОБА_1 у запереченнях на відповідь на відзив повідомила, що вона не прийняла спадщину за померлим ОСОБА_2, оскільки на момент смерті у останнього не було зареєстрованого за ним майна. Крім того, зазначила, квартира, у якій вона, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 були зареєстровані є комунальною.

У судове засідання представник позивача не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До позовної заяви позивачем було долучено клопотання про розгляд справи у відсутності представника АТ КБ «Приватбанк».

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, надавши пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши відповідача, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору №б/н від 11.12.2012 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6200 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.

12 січня 2014 року ОСОБА_4 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №347125.

Станом на 12.01.2014 року, тобто на дату смерті ОСОБА_4, заборгованість за кредитним договором №б/н від 11.12.2012 року становить 5708,69 грн., та складається з наступного: 5574,32 грн. заборгованості за кредитом, 134,37 грн. заборгованості за відсотками.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачем предявлено позов до ОСОБА_1, покликаючись на вимоги ч.3 ст.1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 1 ст.1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї і прописки №568 від 27.02.2014 року, виданої ЛКП «Рясне-402» у квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_6 - син померлого, ОСОБА_2 - дружина померлого та ОСОБА_1.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №301/2014 до майна померлого ОСОБА_4, спадкоємці останнього до Третьої Львівської нотаріальної контори не зверталися, а спадкова справа була заведена на вимогу кредитора ПАТ КБ «Приватбанк».

Відтак, ОСОБА_1 не вступала у спадщину за померлим ОСОБА_2, та не отримувала свідоцтва про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Окрім того, судом встановлено, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 не приватизована та є власністю держави. Іншого майна на праві власності за ОСОБА_2 не зареєстровано.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за померлим ОСОБА_2 не отримувала, квартира, у якій на момент смерті окрім померлого були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не приватизована, суд приходить до висновку, що у позовних вимогах АТ КБ «Приватбанк» слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 204, 526, 527, 530, 1054, 1268, ЦК України суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні позову Акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити за безпідставністю.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 01001, м.Дніпро, вул.Грушевського,буд.1Д, , МФО №305299.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КС №632900, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_7