пр. № 6/759/152/19
ун. № 759/354/13- ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А., ознайомившись з матеріалами подання головного державного виконавця Святошинського ВДВС м. Києва - Маціборук В.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов"язань, згідно виконавчого листа № 2/759/1898/13 виданого 17.05.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Святошинського ВДВС м. Києва - Маціборук В.О. звернувся до суду з поданням в якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов"язань, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Святошинського району в м.Києва перебуває виконавче провадження 38147145 по виконанню виконавчого листа № 2/759/1898/13 виданого 17.05.2013 року Святошинським районним судом м.Києва згідно рішення суду від 22.04.2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 290 813 грн. 66 коп.

У зв"язку з тим, що в іншому складі суду розглядалася скарга ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу були надані головуючому у цій справі для розгляду подання ВДВС про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов"язань лише 04.04.2019 року.

Згідно норм ЦПК України вказане подання підлягає негайному розгляду без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб.

Суд, дослідивши матеріали подання в сукупності з наданими доказами, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2013 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто борг та судові витрати, всього на загальну суму 290 813 грн. 66 коп. 17.05.2013 року видано виконавчий лист. 27.05.2013 року відкрито виконавче провадження. Вбачається, що з травня 2013 року в межах даного виконавчого провадження державним виконавцем проведено ряд виконавчих дій, зокрема постановою державного виконавця Святошинського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві від 20.08.2018 року, в межах виконавчого провадження № 38147145, накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках та які належать ОСОБА_2,07.12.2018 року винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, рішення суду виконано частково. Так, непогашена сума заборгованості перед боржником складає, на час розгляду справи судом, 111 265 грн. 30 коп.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Частинами 1-4 ст. 441 ЦПК України визначено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов'язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в'їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Отже, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 441 ЦПК України. Враховуючи наведені норми, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України застосовується у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази ухилення боржника від виконання зобов'язання, а тому суд не має підстав для постановлення ухвали про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України. До того ж, матеріали подання не містять жодних доказів на підтвердження того, що боржник має намір не виконувати судове рішення та не надано жодних доказів на підтвердження того, що ним вчинялися будь-які дії, спрямовані на невиконання рішення суду та погашення заборгованості. Натомість, із наданих доказів, вбачається часткове виконання боржником своїх зобов"язань за згадуваним вище виконавчим провадженням, що оцінюється судом відповідним чином.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Святошинського ВДВС м. Києва - Маціборук В.О. про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов"язань, згідно виконавчого листа № 2/759/1898/13 виданого 17.05.2013 року - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

Текст ухвали виготовлено 11.04.2019 року.

Суддя Коваль О.А.