Справа № 664/860/18
Провадження № 2/664/63/19
16 січня 2019 року Цюрупинський районний суд
в складі: судді Яценка О.М.,
за участі секретаря судового засідання Брустман О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання в якому підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутністю, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, до суду надав клопотання про проведення судового засідання за його відсутності, позовні вимоги визнав частково.
В зв'язку з неявкою усіх учасників справи, в силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4. Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.
Відповідно до п.2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 гривень, Клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених Тарифів, тобто вказаним договором передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.
Відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору.
Відповідач порушив свої зобов'язання за кредитним договором оскільки не здійснював обов'язкового щомісячного платежу на погашення заборгованості за кредитом та відсотків за користування ним, а також щодо повного повернення кредиту та відсотків по закінченню строку кредитування, що має наслідком примусове стягнення заборгованості, а також застосування відповідальності за порушення зобов'язання у вигляді неустойки, разом з тим, суд не погоджується з розрахунками позивача в частині визначення розміру відсотків за користування кредитом виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За умовами договору строк кредитування відповідає строку дії картки, що встановлений до травня 2017 року. Відтак, у межах строку кредитування відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти шляхом внесення обов'язкового щомісячного платежу. Починаючи з 01.06.2017 року, відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання, але такі вимоги позивачем не заявляються.
Не відповідає вимогам закону й вимога позивача про застосування до відповідача відповідальності за порушення зобов'язання у виді одночасного стягнення штрафу та пені оскільки це має ознаки притягнення до відповідальності двічі за одне й те ж саме правопорушення. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року про застосування статті 61 Конституції України щодо застосування подвійної цивільно-правової відповідальності (пені та штрафу), відповідно до якої штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - порядку й строків погашення кредиту суперечить ч.1 статті 61 Конституції України. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та оскільки відповідно до положень ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Тому в частині стягнення штрафу у розмірі 500,00 гривень (фіксована частина) та 3577,78 гривень (процентна складова) належить відмовити. Застосування лише одного виду відповідальності за порушення умов кредитного договору у вигляді пені не суперечить закону.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги АТ «КБ ПриватБанк» задоволено частково, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог - в сумі 857,21 грн..
Керуючись ст.ст. 10, 141, 211, 247, 259, 265, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 616, 625, 1049-1054 ЦК України, суд
Позовнi вимоги акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк»» - задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.
На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд.
Відповідач - ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.
Суддя підпис О.М. Яценко
Згідно з оригіналом.
Суддя Яценко О.М.