Номер провадження: 22-ц/813/2621/19
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадженняцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Моя Одеса» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди ,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Моя Одеса» (далі - ТОВ «ТРК «Моя Одеса»), в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду у розмір 122 000 грн., моральну шкоду у розмірі 100000 грн. та усі судові витрати по справі.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «телерадіокомпанія «Моя Одеса» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалами апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року про повернення позовної заяви та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (а.с. 65, 66).

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Цюра Т.В. - головуючий суддя, судді - Гірняк Л.А., Сегеда С.М.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.02.2019 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Моя Одеса» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18.10.2018 року про повернення позовної заяви.

Відзив на апеляційну скаргу від сторін до апеляційного суду не надходив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст. 353 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Так, повертаючи позовну заяву ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вимоги ухвали суду від 01.10.2018 року виконані позивачем не в повному обсязі, судовий збір за подання до суду позову майнового характеру ОСОБА_2 не оплачено, тому позовну заяву слід повернути позивачу.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що 25 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому також просила звільнити її від оплати судового збору.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення, а позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано 10-денний термін для усунення недоліків позовної заяви(а.с.16-18).

16 жовтня 2018 року надійшла заява ОСОБА_2 про часткове виконання ухвали суду від 01 жовтня 2018 року , в якій, знову містилося повторне клопотання про звільнення позивача від оплати судового збору, з огляду на те, що розмір її пенсії виключає можливість оплати нею судового збору (а.с. 21-22).

Згідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 136 ЦПК України, з підстав зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Разом з тим, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до суду, зокрема, і з апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Разом з тим, при зверненні до місцевого суду із повторним клопотанням про звільнення від оплати судового збору, ОСОБА_2 не надала належних доказів того, що у неї на момент подачі позовної заяви дійсно відсутні кошти (бюджетні асигнування) для сплати судового збору.

Доводи апеляційної скарги про те, що єдиним доказом, який підтверджує скрутне матеріальне становище ОСОБА_2 є саме довідка про пенсію, яку вона і надала до місцевого суду, є неспроможними, з огляду на таке.

Так, у матеріалах справи наявна копія довідки Центрального об'єднаного УПФУ України в м. Одесі від 05.09.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Центральному об'єднаному УПФУ України в м. Одесі та отримає пенсію за віком, у відповідності до зазначеної довідки пенсія ОСОБА_2 з січня 2018 року по серпень 2018 року складала 1713,39 грн. за один місяць (а.с. 9).

Проте, зазначена довідка не може бути належним доказом майнового стану заявника у зв'язку з тим, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, а надана довідка містить відомості про дохід апелянта лише за 8 місяців поточного року.

Тому, самі по собі бездоказові посилання на скрутне матеріальне становище не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду що позивачка не надала відомостей про її дохід за попередній календарний рік, а інших підстав для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_2 не зазначила.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

За таких обставин, відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін, оскільки постановлена з додержанням норм процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 279, 367, ч.2 ст.369, ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участі третьої особи на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Моя Одеса» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 10.04.2019 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда