ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2812/19 Справа № 182/2956/18 Суддя у 1-й інстанції - Багрова А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторонни справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - Потьомкіна Сергія Миколайовича на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року, яка постановлена суддею Багровою А.Г. у м.Нікополі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 06 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року представник відповідача Потьомкін С.М. звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду від 19.06.2018 та із заявою про перегляд та скасування зазначеного заочного рішення суду.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року відмовлено представнику відповідача - адвокату Потьомкіну С.М. в задоволені його заяви про поновлення процесуального строку.

Заява про перегляд заочного рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишена без розгляду.

В апеляційній скарзі представник відповідача Потьомкін С.М. просить ухвалу суду скасувати та передати справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції, оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права і матеріального права.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що процесуальний строк пропущено з поважної причини, оскільки отримавши 27.06.2018 року заочне рішення суду по справі, відповідач ОСОБА_2 19.07.2018 року подав апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області з вимогою переглянути справу та винести законне рішення суду, яка ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.09.2018 року була повернута ОСОБА_2, з роз'ясненням про передчасність її подання, і що заочне рішення може бути переглянуто судом першої інстанції за письмовою заявою у відповідності до вимог ст.ст. 280-289 ЦПК України.

Представник відповідача вказує на порушення судом першої інстанції вимог п.3 ч.5 ст.265 ЦПК України, оскільки у рішенні суд першої інстанції не роз'яснив порядок і строк набрання рішенням суду законної сили та його оскарження, а саме те, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, встановлених в ст.287 ЦПК України, чим порушив право заявника на подальше оскарження заочного рішення в загальному порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу представника відповідача, а ухвалу суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, яка зазначена у п.10 ст.353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволені заяви представника відповідача про поновлення процесуального строку, суд виходив з того, що доказів поважності пропуску процесуального строку звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення відповідачем суду не надано, а також їх не встановлено судом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк для подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.06.2018 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 182879,20 грн., 3% річних у розмірі 2044,24 грн., суму інфляційного нарахування у розмірі 8366,70 грн., а всього 193290 грн. 14 коп.(а.с.27-29).

Копія заочного рішення отримана відповідачем 26.06.2018 року (а.с. 34).

Також, з матеріалів справи видно, що 20 липня 2018 року відповідач надіслав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2018 року, яка надійшла до суду 27 липня 2018 року (а.с.35, 43).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2018 року апеляційна скарга представника відповідача Потьомкіна С.М. за зазначене заочне рішення була залишена без руху до надходження справи із суду першої інстанції (а.с.48-49). Витребувана справа надійшла до суду апеляційної інстанції 03 вересня 2018 року і в цей же день, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційна скарга була повернута апелянту, як передчасно подана, та роз'яснено про перегляд заочного рішення за письмовою заявою відповідача у відповідності з вимогами статей 280-289 ЦПК України (а.с.52, 53).

26.09.2018 року до суду першої інстанції надійшла заява представника відповідача про перегляд заочного рішення, разом із заявою про поновлення процесуального строку для звернення із заявою про перегляд заочного рішення, які були надіслані поштою 21 вересня 2018 року (а.с.56, 61, 63).

Частиною 1 ст.127 ЦПК України передбачено, що суд поновлює процесуальний строк, встановлений законом , якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Враховуючи зазначене, беручи до уваги те, що апелянт після отримання копії заочного рішення 26 червня 2018 року, не погоджуючись з ухваленим рішенням намагався його оскаржити, направивши 20 липня 2018 року апеляційну скаргу до суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що в силу необізнаності відповідача ним була порушена процедура перегляду заочного рішення, а отже строк пропущено з поважних причин, у зв'язку з чим, на підставі ч.4 ст. 284 ЦПК України є всі підстави для його поновлення.

На думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про відсутність поважних причин у поновленні пропущеного процесуального строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суперечить нормам діючого законодавства та спростовується матеріалами справи.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням матеріалів цивільної справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України,Дніпровський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Потьомкіна Сергія Миколайовича задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року скасувати.

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики направити до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, для подальшого розгляду, відповідно до вимог процесуального законодавства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 09 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: