Справа № 209/147/19
Провадження № 2/209/536/19
10 квітня 2019 року місто Кам'янське Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ковальової А.Б.,
за участю секретаря судового засідання Полухіної Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями співвласника,-
ОСОБА_3 виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь спричинену їй матеріальну шкоду у розмірі 150000 грн., а також стгянути з відповідача понесені нею судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 08 травня 1993 року по 16 вересня 2016 року. Ще під час перебування у шлюбі виникла необхідність розподілу спільного майна подружжя в звязку з тим, що відповідач не бажав розділити спільно придбане майно в шлюбі, вважаючи, що все майно належить тільки йому. За захистом своїх майнових прав, як подружжя, вона звернулась до Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська.
Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 квітня 2016 року по цивільній справі № 209/4963/15-ц за її позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Треті особи: Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинського міського управління юстиції, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Департамент комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради, про визнання договору дарування недійсним, визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, поділ спільного сумісного майна подружжя, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року та Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року, за нею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності на Ѕ частину легкового автомобіля марки HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на імя ОСОБА_2 за кожним та залишено автомобіль в спільній частковій власності.

В добровільному порядку виконувати рішення суду ОСОБА_2 відмовився, мирним шляхом питання стосовно отримання однією із сторін компенсації за Ѕ частину автомобіля, який залишається у іншої сторони, а також порядок спільного користування автомобілем вирішити було неможливо. Відповідач категорично не визнавав її право власності, переховував від неї автомобіль виїжджаючи на ньому до Росії, де він постійно мешкає. Неодноразово вона зверталася до поліції із заявами про самоправні дії відповідача, про його неправомірну поведінку, але це ніяким чином не зупиняло відповідача і 03 січня 2019 року відповідач в невідомому напрямі виїхав на автомобілі HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_1, і, як їй стало відомо пізніше, одноособово вирішував питання про його продаж, не маючи правових підстав для його відчуження без її, як співвласника, згоди, а саме: звертався до органу реєстрації транспортних засобів, зустрічався з потенційними покупцями і т.д…

Вона не мала наміру продавати автомобіль і готова була викупити Ѕ його частку у відповідача, але він неодноразово заявляв, що буде розпоряджатись автомобілем одноособово.

04 січня 2019 року ОСОБА_2 виїхав в Росію за місцем свого проживання, залишивши автомобіль у місті Камянське за невідомою їй адресою.

07 січня 2019 року, їй стало відомо, що ОСОБА_2 продав належний їм на праві спільної часткової власності автомобіль HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_1, отримав гроші за нього, та спричинив їй матеріальну шкоду на суму 150 000 грн., що дорівнює Ѕ частці вартості автомобіля.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивачка у відкрите судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с.55).

Відповідач у відкрите судове засідання повторно не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 50, 53), крім того, відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.54), про причини неявки в судове засідання не повідомив, будь-яких письмових заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву або заяв з запереченнями відповідачем до суду не подано.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 09 січня 2019 року (а.с.10) було накладено арешт на Ѕ частину житлового будинку за адресою: місто Камянське Дніпропетровської області 2-й провулок Алчевського, буд.6, яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 квітня 2016 року по цивільній справі № 209/4963/15-ц та заборонено ОСОБА_2 особисто або його представнику, що діє за довіреністю, вчиняти певні дії, а саме здійснювати відчуження, перереєстрацію Ѕ частини житлового будинку за адресою: місто Камянське Дніпропетровської області 2-й провулок Алчевського, буд.6, яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 квітня 2016 року по цивільній справі №209/4963/15-ц.

У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті та враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив, а позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до норми ст.280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.

Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з'явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює заочне рішення про задоволення позову з огляду на наступне.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_2 є власником автомобілю HYUNDAI TUCSON, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску (а.с.9).

Згідно рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 квітня 2016 року (а.с.11-15), позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Треті особи: Відділ Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинського міського управління юстиції, Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Департамент комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради, про визнання договору дарування недійсним, визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, поділ спільного сумісного майна подружжя був задоволений частково та визнано право власності на Ѕ частину легкового автомобіля марки HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на імя ОСОБА_2 за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним та залишено автомобіль в спільній частковій власності.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року (а.с.18), апеляційна скарга ОСОБА_2 була відхилена, а рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 12 квітня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 24 жовтня 2018 року (а.с.20-25), касаційна скарга ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 квітня 2016 року залишено без змін.

Згідно звіту №10/001 по встановленню дійсної (ринкової) вартості автомобіля HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, з урахуванням його коплектації, ринкова (дійсна) вартість автомобіля моделі HYUNDAI TUCSON, 2008 року випуску, на дату звіту складає 304123,05 грн. (а.с.38-46).

V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.

Відповідно до ст.280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Згідно ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.1 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч.1 ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

Згідно ч.2. ст.362 ЦК України, продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 356, 358, 361, 362, 1166 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 80, 81, 133, 141, 206, 258, 259, 263- 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями співвласника - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спричинену їй матеріальну шкоду у розмірі 150000 (сто п'ятдесят тисяч) гривень.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 1500,00 (одна тисяча п'ятсот) гривень.

4. Повне заочне рішення складене 10 квітня 2019 року.

Згідно ч.2 ст.267 ЦПК України, забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову. Забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржувати заочне рішення через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

(Позивачка: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована: 51900, м.Кам'янське, 2-й провулок Алчевського, буд.6. Відповідач: ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_3, зареєстрований: 51900, м.Кам'янське, 2-й провулок Алчевського, буд.6).

Суддя А.Б. Ковальова