Справа № 583/2045/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря Шаміладзе В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в м. Охтирка заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, -

встановив:

21 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить визнати поважними причини неявки ОСОБА_1 в судові засідання Охтирського міськрайонного суду та не повідомлення про причини неявки за період розгляду зазначеної цивільної справи з поважних причин в наслідок відсутності на території України, не доведення та невручення поштою або іншим шляхом (способом) ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та викликів до суду в судові засідання; визнати поважними причини пропуску десятиденного строку, а починаючи з 15.12.2017 пропуску двадцятиденного строку, на подання заяви про перегляд заочного рішення Охтирського міськрайонного суду від 24.10.2017 у справі №583/2045/17 (2/583/944/17) про стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, та аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_3, починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили; поновити строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Охтирського міськрайонного суду від 24.10.2017 у справі № 583/2045/17 з дня отримання тексту заочного рішення 14.12.2018; за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення Охтирського міськрайонного суду від 24.10.2017 у справі № 583/2045/17; призначити справу за позовом ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до розгляду в судовому засіданні.

Заяву мотивує тим, що заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.10.2017 у справі № 583/2045/17 провадження № 2/583/944/17 задоволена позовна заява ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини шляхом стягнення з ОСОБА_1 аліментів в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, та аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_3, починаючи стягувати з дня набрання рішенням законної сили. Про наявність вказаного рішення ОСОБА_1 дізнався у березні 2018 року від своєї матері ОСОБА_4, але документальних доказів надано не було, так як тексту заочного рішення мати не зберегла. 12.03.2018 ОСОБА_1 подав до суду заяву про видачу копії тексту заочного рішення, але рішення так і не отримав, оскільки довелося негайно виїхати за межі Сумської області для продовження роботи. Виконання судового рішення та виплату аліментів за заочним рішенням прийняла на себе мати ОСОБА_4, сплачувала аліменти та квитанції доводила до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби. Копію тексту судового рішення ОСОБА_1 отримав 14.12.2018, коли приїхав до м. Охтирка. Про розгляд справи він не був належним чином повідомлений, оскільки під час розгляду справи перебував за межами м. Охтирка. Заочним рішенням суду не враховано суттєвих обставин, що мають істотне значення. Зокрема те, що позивач на момент розгляду справи позивач була працевлаштована та отримувала заробітну плату, є забезпеченою на належному матеріальному рівні. Дитину покинула на своїх батьків. У ОСОБА_1 відсутнє постійне матеріальне забезпечення на належному соціально-побутовому рівні, що виключає можливість сплачувати аліменти в розмірі ? частини від заробітку платника аліментів. Також судом не враховано, що за медичними показниками у платника аліментів є проблеми зі здоровям. З урахуванням обставин майнового та соціального стану відповідача, стану здоровя, забезпеченості позивача, утримання дитини у періоди прийняття участі у спільному проживанні та вихованні неповнолітньої дитини, позовні вимоги визнає в розмірі не більш 1/8 - 1/10 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, в письмовій заяві вважає за можливе судове засідання провести без його участі та участі представника.

Позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, в письмовій заяві просять справу розглядати без їхньої участі, проти задоволення заяви про скасування заочного рішення заперечують.

Сторони в судове засідання не зявилися, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст.ст. 223, 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України, в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення посилається на те, що на час розгляду цивільної справи був відсутній у м. Охтирка, а тому про дату, час та місце судового засідання не був повідомлений належним чином.

Однак суд не приймає до уваги дане твердження ОСОБА_1, оскільки воно спростовується наступним.

Встановлено, що ухвалою суду від 16.08.2017 відкрите провадження у справі № 583/2045/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Копія даної ухвали разом із позовною заявою ОСОБА_3 та доданими до неї документами того ж дня були направлені на адресу відповідача (вул. Сумська, 129, м. Охтирка, Сумська область).

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухали, позовна заява та додані до неї документи були отримані відповідачем ОСОБА_1 22.08.2017, про що свідчить його особистий підпис. В подальшому судові повістки направлені на адресу відповідача поверталися до суду не врученими з відміткою «не за запитом».

Із копії закордонного паспорта ОСОБА_1 простежується, що останній виїхав з України 21.09.2017 року. Тобто після отримання копії ухвали про відкриття провадження по справі, а отже знав про те, що в провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2018 № 3236/03 параграф 41 «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Крім того, наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

А тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяв про відкладення розгляду справи, чи причин в звязку з чим він не може прибути в судове засідання або направити свого представника від відповідача не надходило.

Як зазначає сам відповідач в своїй заяві про перегляд заочного рішення, він у березні 2018 року під час приїзду до м. Охтирка від своєї матері дізнався про наявність заочного рішення від 24.10.2017 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Інформація була передана на словах, але документальних доказів тому надано не було, так як тексту заочного рішення мама не зберегла. В звязку з чим, він 12.03.2018 до Охтирського міськрайонного суду подав заяву про видачу копії тексту заочного рішення. У свою чергу, 12.03.2018 мама ОСОБА_4 звернулася до суду 12.03.2018 також із заявою про те, що дійсно поштою надійшов текст заочного рішення суду від 24.10.2017. Про дане судове рішення своєчасно забула повідомити сина і пошту синові не передала, а текст судового рішення не зберегла.

Проте вищевикладене повністю спростовується матеріалами справи.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що мама відповідача ОСОБА_4 копію тексту заочного рішення суду від 24.10.2017 не отримувала, оскільки конверт з рішенням повернувся на адресу суду не врученим.

Також слід зазначити, що наданий відповідачем примірник заяви від 12.03.2018 поданий від імені його матері ОСОБА_4 та примірник заяви, що зберігається в матеріалах справи містить зовсім різні підписи.

Відносно заяви ОСОБА_1 від 12.03.2018 також слід зазначити, що підпис, який стоїть в заяві та підпис про отримання копії рішення також різні.

З відміток в закордонному паспорті ОСОБА_1 вбачається, що він прибув на Україну 19.03.2018, а тому не міг здати заяву від 12.03.2018.

Крім того, для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Заявником не надано доказів, які б впливали на правильність прийняття зазначеного заочного рішення. Зазначені відповідачем підстави для скасування заочного рішення не впливають на суть рішення та не є такими, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В розумінні ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, а саме диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасником справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З урахуванням положень даної статті, суд розглянув справу в межах заявлених вимог позивачем, а твердження відповідача, суд розцінює як переоцінку доказів по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач не повідомив суд про поважність причин неявки в судове засідання, причини, що перешкоджали повідомити про це суд, не вмотивував обставини для скасування заочного рішення, не надав жодних доказів на їх підтвердження, що могли б вплинути на зміст заочного рішення.

З урахуванням вищезазначеного, суд позбавлений можливості дійти висновку про обґрунтованість заяви та наявність підстав для скасування заочного рішення суду і призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 223, 247, 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 24 жовтня 2017 року у справі № 583/2045/17 залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р.В. Сидоренко