КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Українець Л.Д., Шебуєва В.А.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану від її імені та в її інтересах адвокатом ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 листопада 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості», треті особи: Акціонерне товариство «Правекс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПФМ Акцент», Мартинюк Святослав Ігорович про визнання протиправними дій та скасування рішення державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 07.11.2018 відмовлено у відкритті провадження у справі (а.с.12-14).

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що даний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, оскільки судом не було враховано, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та третьої особою АТ «Правекс Банк») у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотеко держателя на предмет іпотеки, а отже існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства (а.с.18-22).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29.11.2018 відкрито провадження у справі (а.с.37,38).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07.12.2018 справу призначено до апеляційного розгляду на 09.01.2018 (а.с.40,41).

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що у 25.10.2018 ОСОБА_4 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості», треті особи: АТ «Правекс Банк», ТОВ «ФК «Фінтайм Капітал», ТОВ «ПФМ Акцент», ОСОБА_5, в якому просила визнати протиправними дії державного реєстратора Вітько М.М. щодо реєстрації за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм капітал» права власності на групу нежилих приміщень та скасувати відповідне рішення державного реєстратора.

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що між нею та АТ «Правекс Банк» були укладені кредитний договір та договір іпотеки. Право власності на передане нею в іпотеку нерухоме майно, на думку позивача, було незаконно перереєстроване за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм капітал» (а.с.2-9).

Обґрунтовуючи висновок про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд першої інстанції виходив з того, що спір у даній справі стосується виключно проведення державної реєстрації права власності, а не підстав набуття такого права, тобто не є спором про право, а виник внаслідок виконання відповідачем владних управлінських функцій та має публічно-правовий характер. Указане, як вказав суд, відповідає правовій позиції висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 910/8424/17.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку відсутні публічно-правові відносини, а відтак даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини 1 статті 19 КАС України).

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб'єкта владних повноважень, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб'єктний склад. Участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб'єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з'ясовувати, у зв'язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов'язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи (здебільшого між позивачем та третьою особою АТ «Правекс Банк») у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

За практикою Європейського суду з прав людини (наприклад рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом»у розумінні частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Указане вище узгоджується з правовою позицією викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 815/6956/15, на яку не звернув уваги суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу.

Застосовуючи Правову позицію висловлену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 910/8424/17, суд першої інстанції не звернув уваги на зміст позовних вимог у вказаній справі, у якій були заявлені вимоги про визнання незаконними та скасування рішень Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України.

У даній же справі позивачем заявлені вимоги про визнання протиправними дії державного реєстратора Вітько М.М. щодо реєстрації за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм капітал» права власності на групу нежилих приміщень, які, до такої реєстрації, на праві власності належали позивачу і були передані останнім в іпотеку банку.

Отже, враховуючи положення статей 2, 4, 19 ЦПК України та статей 2, 4, 19 КАС України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб'єктом владних повноважень) як суб'єктом публічного права та суб'єктом приватного права - фізичною особою, в якому управлінські дії суб'єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб'єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку про те, що дана заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із пунктом 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану від її імені та в її інтересах адвокатом ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 07 листопада 2018 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості», треті особи: Акціонерне товариство «Правекс Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПФМ Акцент», ОСОБА_5 про визнання протиправними дій та скасування рішення державного реєстратора - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 10 січня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді Л.Д. Українець

В.А.Шебуєва