Справа № 333/9129/15-ц
Пр. № 2/333/442/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_5 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до кредитного договору № 014/17-46/262-55 від 14.06.2007 року ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» надав ОСОБА_2 кредит у вигляді невідновлюванної кредитної лінії з лімітом 22 725 доларів США, строком до 12.06.2027 року, із сплатою 14,1% річних, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно з умовами договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені договором.

Надання кредитних коштів проводилося згідно з вимогами ст. 3.2. кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою по рахунку.

13.09.2007 року між банком та позичальником була укладена додаткова угода № 1, з укладанням даної додаткової угоди сторони домовилися зменшити процентну ставку за користування кредитом до 12,85% річних.

Згідно з п.п. 1.6. кредитного договору, сторони домовились, що, у разі несвоєчасного надання банку договору щорічного страхування, процентна ставка за користування кредитом збільшується на 5% річних від ставки вказаної у договорі. Так як позичальником були не виконані вказані умови, 21.10.2014 року банком встановлена процентна ставка 17,85% річних.

Оскільки позичальником були виконані умови кредитного договору щодо здійснення щорічного страхування, 07.11.2014 року була укладена додаткова угода № 014/17-46/262-55/81-1-0-00-9240, з укладанням даної Додаткової угоди встановлено процентну ставку в розмірі 12,85% річних, у звязку з чим графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в додатку № 1,2, який є невідємною частиною Додаткової угоди.

Отже, з укладенням кредитного договору та додаткових угод у позичальника виник обовязок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах чітко встановлених новою редакцією графіка погашення, у разі прострочення якого кредитор має право дострокового стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню.

Однак, відповідачем ОСОБА_2 не виконувалися вищезазначені умови, а саме не здійснювалася щомісячна сплата кредиту, в звязку з чим станом на 19.11.2015 року заборгованість по кредиту становить 19 837 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 474 373 грн. 19 коп.), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 432 долари 07 центів (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 10 332 грн. 34 коп). Відповідачем ОСОБА_2 не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 19.11.2015 року заборгованість по сплаті відсотків становить 1 280 доларів 98 центів (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 30 632 грн. 82 коп.).

В забезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору було укладено договір поруки № 014/17-46/262-55-1 від 14.06.2007 року, згідно з яким ОСОБА_3 виступила поручителем відповідача ОСОБА_2 і взяла на себе зобовязання перед банком ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» відповідати по зобов'язанням ОСОБА_2, що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань.

В забезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору було укладено договір поруки № 014/17-46/262-55-2 від 14.06.2007 року, згідно з яким ОСОБА_4 виступив поручителем відповідача ОСОБА_2 і взяв на себе зобовязання перед банком ВАТ «ОСОБА_1 Аваль» відповідати по зобовязанням ОСОБА_2, що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань.

Отже, з укладенням договорів поруки у кредитора виникло право у разі невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором стягнути з позичальника та поручителів як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, суму основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та пеню.

Посилаючись на вищевикладене, просить суд стягнути з ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» достроково солідарно заборгованість за кредитним договором № 014/17-46/262-55 від 14.06.2007 року 21 117 доларів США 98 центів (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 505 006 грн. 61 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом в розмірі 19 837 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 474 373 грн. 19 коп.), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 432 долари 07 центів (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 10 332 грн. 34 коп.), заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 1 280 доларів 98 центів (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 30 632 грн. 82 коп.).

Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Свої інтереси довірила представляти адвокату ОСОБА_6, яка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов не визнає, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про дату, час там місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань не надав.

Розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 014/17-46/262-55 від 14.06.2007 року ВАТ «ОСОБА_1 Аваль», правонаступником якого, відповідно до п. 1.3 Статуту, що зареєстрований 06.06.2012 року, є позивач, надано ОСОБА_2 кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 22 725 доларів США, строком до 12.06.2027 року, із сплатою 14,1% річних. Позичальник відповідно до умов кредитного договору зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно з умовами договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначенні договором (а.с. 14-16).

Надання кредитних коштів проводилося згідно з вимогами ст. 3.2. кредитного договору шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 30).

13.09.2007 року між банком та позичальником ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 1. З укладанням даної Додаткової угоди сторони домовилися зменшити процентну ставку за користування кредитом до 12,85% річних (а.с. 23).

Згідно з п.п. 1.6. кредитного договору, сторони домовились, що, у разі несвоєчасного надання банку договору щорічного страхування, процентна ставка за користування кредитом збільшується на 5% річних від ставки вказаної у договорі (а.с. 14).

В забезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору було укладено договір поруки № 014/17-46/262-55-1 від 14.06.2007 року, згідно з яким ОСОБА_3 виступила поручителем відповідача ОСОБА_2 і взяла на себе зобовязання перед банком відповідати по зобов'язанням позичальника, що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань (а.с. 17-19).

В забезпечення належного виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору було укладено договір поруки № 014/17-46/262-55-2 від 14.06.2007 року, згідно з яким ОСОБА_4 виступив поручителем відповідача ОСОБА_2 і взяв на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням позичальника, що виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань (а.с. 20-22).

Так як позичальником були не виконані вказані умови, 21.10.2014 року банком встановлена процентна ставка 17,85% річних. Оскільки позичальником були виконані умови кредитного договору щодо здійснення щорічного страхування, 07.11.2014 року була укладена додаткова угода № 014/17-46/262-55/81-1-0-00-9240. З укладанням даної додаткової угоди встановлено процентну ставку в розмірі 12,85% річних, у звязку з чим графік погашення кредиту та сплати інших платежів було викладено в новій редакції в додатку № 1,2, який є невідємною частиною додаткової угоди.

Отже, з укладенням кредитного договору та додаткових угод у позичальника виник обовязок повернути кредит та відсотки за кредитним договором у строки та розмірах, чітко встановлених новою редакцією графіка погашення, у разі прострочення якого кредитор має право дострокового стягнути заборгованість за кредитом, відсотками та пеню.

Однак відповідачем ОСОБА_2 не виконувалися вищезазначені умови, а саме не здійснювалася щомісячна сплата кредиту, в звязку з чим станом на 19.11.2015 року заборгованість по кредиту становила 19 837 доларів США (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 474373 грн. 19 коп.), в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 432 долари США 07 центів (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 10332 грн. 34 коп.). Відповідачем ОСОБА_2 не виконувались умови щодо сплати відсотків та станом на 19.11.2015 року заборгованість по сплаті відсотків становить 1280 доларів США 98 центів (в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 30632 грн. 82 коп.), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7-13).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання перед боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що боржник за кредитним договором ОСОБА_2 помер 28 серпня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області 29.08.2017 року.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно повязаним з його особою і у звязку з цим не може бути виконано іншою особою.

Оскільки укладення кредитного договору не породжує зобовязань особистого характеру, тому може бути виконане іншою особою, а саме спадкоємцями боржника.

За нормами ст. ст. 1216, 1218, 1268,1269 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Право власності на квартиру зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 13.09.2007 року.

З пояснень представника відповідача ОСОБА_3, наданих до справи, вбачається, що після смерті ОСОБА_2 його батьки відповідачі по справі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 заяву нотаріусу про прийняття спадщини не подавали, оскільки їх син був одружений і проживав разом з дружиною в належній йому квартирі. Наведене свідчить, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_7, яка проживала разом із спадкоємцем. Отже до неї як до спадкоємця боржника перейшли обовязки спадкодавця перед кредитором.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто у строк 6-ть місяців з дня відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

В той же час нормами ст. 523 ЦК України, розясненнями п. 32 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року передбачено, що порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодилися забезпечити виконання зобовязання новим боржником.

Таким чином, на відповідачів у цій справі ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які є поручителями, може бути покладено відповідальність за порушення первісним боржником обовязку щодо виконання зобовязання за кредитним договором у випадку його смерті лише за наявності у померлого боржника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, що може бути зафіксоване в тому числі у договорах поруки та іпотеки.

Враховуючи, що у договорах поруки та іпотеки не зафіксовано, що при заміні боржника новим боржником, зобовязання поручителів щодо відповідальності за кредитним договором є продовженими, а також те, що відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 не давали згоди забезпечувати виконання зобовязання після заміни первісного боржника новим, то заявлені позовні вимоги до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у цій справі задоволенню не підлягають.

На підставі вищевказаного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження не більш як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено 01 квітня 2019 року.

Суддя: В.Б. Кулик