Справа № 263/3536/18
Провадження № 2/263/124/2019
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 січня 2019 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя у складі: головуючого судді Соловйова О. Л., при секретарі Лопатнюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» ( далі за текстом ПАТ «АМК») про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку,-
ВСТАНОВИВ:
Описова частина.
виклад позиції позивача
Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача, відповідно до якого просить стягнути з ПАТ «АМК» на її користь заборгованість по заробітній платі в загальній сумі 3 022,62 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 967,24 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку у розмірі 11 200 грн..
На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що в період з 25.07.2000 року по 04.12.2017 року вона перебувала у трудовик відносинах з ПАТ «АМК» - займала посаду приймальника-сдавача вантажу та багажу киснево-конвертерного цеху. 04.12.2017 року позивачку було звільнено за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Станом на день звільнення ОСОБА_1 роботодавцем не була виплачена заробітна плата за період з листопада 2017 року по грудень 2017 року, загальна заборгованість з заробітної плати становить 3989,86 грн., з яких 3 022,62 грн. заборгованість по заробітній платі, 967,24 грн. заборгованість з компенсації за невикористану відпустку. У звязку із викладеним, 14.02.2018 року позивачка направила на адресу відповідача письмову заяву щодо здійснення остаточного розрахунку з нею, проте до теперішнього часу ПАТ «АМК» належні до виплати суми ОСОБА_1 не сплачені. Враховуючи вказані обставини, ОСОБА_1 вважає що на її користь з ПАТ «АМК» підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку з 04.12.2018 року по дату звернення до суду (березень 2018 року) у розмірі 11 200 грн., з розрахунку, що розмір середньомісячного заробітку ОСОБА_1 складає 967,24 грн., відповідно до доданого позивачкою розрахунку.
Щодо підстав заочного розгляду справи
В судове засідання позивачка не зявилась надала суду заяву про підтримку позовних
вимог та розгляд справи в її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі повторної неявки представника відповідача.
В судове засідання представник відповідача не зявився з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву на адресу суду не направив.
Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи той факт, що належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи представник відповідача в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 на адресу суду у визначений судом строк не направив, позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення у відповідності до вимог ст. ст. 280-283 ЦПК України
заяви та клопотання
?клопотання представника ПАТ «АМК від 13.06.2018 року про надання додаткового часу для подачі відзиву та відкладення слухання справи;
?заява ОСОБА_1 від 21.09.2018 року про розгляд справи в її відсутність та ухвалення у справі заочного рішення.
процесуальні дії суду:
-ухвалою судді від 02.04.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у
звязку із недодержанням позивачем при її подачі вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України;
- ухвалою суду від 27.04.2018 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження;
- ухвалою суду від 15.06.2018 року постановлено проводити розгляд справи в порядку загального провадження, у звязку з чим у справі призначено підготовче судове засідання;
- ухвалою суду від 01.08.2018 року відкладено підготовче судове засідання, задоволено клопотання позивачки про витребування доказів у ПАТ «АМК»;
- ухвалою суду від 22.10.2018 року закрито підготовчий розгляд справи, справу призначено до розгляду.
- ухвалою суду від 21.11.2018 року задоволено клопотання позивачки про витребування доказів у Державній податковій інспекції у м. Сєвєродонецьку Луганської області;
- ухвалою суду від 16.01.2019 року прийнято рішення про заочний розгляд справи
Мотивувальна частина.
зміст спірних правовідносин
Предметом спору у справі є стягнення заборгованості з заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
фактичні обставини справи, установлені судом
Судом встановлено, що з 19.01.1998 року ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «АМК». 04.12.2018 року ОСОБА_1 звільнено з займаної нею посади приймальника-здавача вантажу та багажу киснево-конвертерного цеху на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням). Вказані відомості підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_1 /а.с. 2-5/
Відповідно до даних індивідуальних відомостей застрахованої особи ОСОБА_1 - за період 2011 2017 років, ОСОБА_1, як працівник ПАТ «АМК», перебувала на обліку Пенсійного фонду, у звязку з чим останній зараховувався страховий стаж відповідно до відпрацьованого на підприємстві часу та нараховувалась заробітна плата, з якої на користь пенсійного фонду сплачувались єдиний внесок за застраховану особу /а.с.6/.
При цьому у спірний період листопад 2017 року грудень 2017 року - у індивідуальних відомостях про застраховану особу ОСОБА_1 у графах щодо кількості відпрацьованих днів, які зараховуються особі до страхового стажу та відомостях щодо суми з якої повинен бути сплачений єдиний внесок (нарахована заробітна плата) стоїть позначка «0». Тобто, за звітній період листопада 2017 року та грудня 2017 року за даними Пенсійного фонду на підставі яких нараховується та утримується єдиний внесок за застраховану особу ОСОБА_1 - будь-які відомості щодо відпрацьованого ОСОБА_1 часу та нарахування у звязку з цим останній заробітної плати відсутні.
Відповідно до розрахункових листків ОСОБА_1 (табельний номер 688) остання виплата ОСОБА_1 заробітної плати мала місце у жовтні 2017 року у розмірі 3232 грн.
Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, за четвертий квартал 2017 року, яка працювала у вказаний період з ПАТ «АМК», за наведений період останній нарахована сума доходу ( за кодом 101 заробітна плата) у розмірі 3 558,10 грн., виплачено 3 558 грн., з них утримано податок к розмірі 640,46 грн. Вказані відомості витребувані судом у податковому органі Головному управлінні ДФС у Луганській області ДФС України, інформацію щодо наявності у підприємства заборгованості із заробітної плати у вказаних відомостях відсутні. Приходячи до таких висновків, суд виходить з того, що у вказаних відомостях з Державного реєстру фізичних осіб платників податків за спірний період відсутня різниця між нарахованою податковим агентом ПАТ «АМК» - ОСОБА_1 заробітною платою та фактично сплаченою, що свідчило б про наявність невиплачених сум заробітної плати.
Відповідно до листа ПАТ «АМК» від 06.11.2018 року, спрямованого на адресу суду на виконання ухвали суду від 01.08.2018 року про витребування доказів, відповідач зазначає про неможливість виконання ухвали суду щодо витребування належним чином завірених копій наказів про надання ОСОБА_1 відпусток, табелів обліку робочого часу ОСОБА_1, відомостей про наявність заборгованості з виплати заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку у підприємства перед ОСОБА_1, довідки про розмір заробітної плати за два місяці, які передували звільненню ОСОБА_1 через знаходження основних виробничих потужностей ПАТ «АМК» у м. Алчевську Луганської області, на території не підконтрольній Україні, в зоні проведення антитерористичної операції. Враховуючи наведені обставини ПАТ «АМК» зазначає, що менеджмент і акціонери корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу», до складу якої входить ПАТ «АМК», втратили управлінський контроль над виробничими активами у м. Алчевську у звязку з чим доступ до первинних документів бухгалтерської документації, у тому числі документів щодо заборгованості із заробітної плати, обліку робочого часу та відпусток у ПАТ «АМК» відсутній та виконати ухвалу суду від 01.08.2018 року ПАТ «АМК» не може.
Відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.12.2017 року, адресованої до ГУ НП в Луганській області, уповноважена особа ПАТ «АМП» просить внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань (далі за текстом ЄРДР) відомості за фактом протидії законній господарській діяльності ПАТ «АМК ( ч. 3 ст. 206 КК України) та захоплення будівлі ПАТ «АМК» (ст. 341 КК України) через той факт, що з 18.12.2017 року майно ПАТ «АМК», яке розташовано за адресою вул.. Шмідта, 4, м. Алчевськ Луганської області (будівлі, обладнання, офісна техніка, транспортні засоби, первинна бухгалтерська, звітна, дозвільна , договірна документація тощо) перебуває у незаконному володінні та під контролем невстановлених осіб, представників так званої «Луганської народної республіки» і представників «організації» з невизначеним статусом «Внешторгсервіс».
Тобто, із вказаних відомостей слідує, що будь-які дані первинної бухгалтерською документації та обліку робочого часу (табеля тощо), які б свідчили про фактичне виконання ОСОБА_1 її посадових обовязків у спірний період (листопад 2017 року 04.12.2017 року) та нарахування у звязку з цим їй заробітної плати у роботодавця відсутні.
норми права, які застосовує суд при вирішенні спору, який виник із правовідносин, які є предметом спору.
Згідно із ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України (далі за текстом КЗпП України) заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року було введене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» про початок антитерористичної операції на сході України, в тому числі на території Луганської області. Місто Алчевськ Луганської області внесено до переліку населених пунктів, у яких проводиться антитерористична операція, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України.
Згідно із ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Тобто необхідною умовою для виплати працівникові заробітної плати є наявність підтвердження фактичного виконання ним трудових обовязків, яке обліковується шляхом табелювання працівника та внесення до документів звітності (табелю робочого часу) відомостей про дні та час фактичних явок такого працівника відповідно до робочого графіку, встановленого на підприємстві.
Так, при відсутності відомостей про фактичне виконання працівником посадових обовязків (виходів на роботу), відомостей про нарахування такої заробітної плати, з якої утримуються необхідні податки та збори, відомостей про зарахування працівнику страхового стажу за спірний період, у суду немає підстав для висновків про наявність несплаченої роботодавцем заробітної плати, що було б підставою для стягнення такої заборгованості із заробітної плати на користь звільненого працівника
В порушення вимог ст. 77-81 ЦПК України, відповідно до яких презюмована обовязковість подання належних доказів на підтвердження фактів, на які посилається сторона справи, у суду відсутні будь-які достатні та належні докази, які б свідчили про здійснення роботодавцем ПАТ «АМК» - нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період з листопада 2017 року по 04.1.2017 року (день звільнення); докази, що в спірний період часу ОСОБА_1 здійснювала виконання її службових обовязків, враховуючи, зокрема, місцезнаходження основних потужностей підприємства на території, не підконтрольній Україні.
При цьому, в матеріалах справи містяться відомості державних органів, якими здійснюється облік страхового стажу та нарахованого доходу фізичним особам відомості пенсійного фонду та державної фіскальної служби відповідно до яких у спірний період (листопад-грудень 2017 року) страховий стаж ОСОБА_1 не зараховувався, заробітна плата останній не нараховувалась (посилання на відповідні докази містяться вище). На переконання суду вказані докази свідчать про відсутність підстав для стягнення з відповідача заборгованості із заробітної плати, враховуючи відсутність підтвердження нарахування ОСОБА_1 заробітної плати та виконання нею посадових обовязків у спірний період.
З огляду на викладене суд приходить до висновків про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ «АМП» на її користь заборгованості із заробітної плати за період з 01.11.2017 року 04.12.2017 року у сумі 3 022,62 грн.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З підстав недоведеності та відсутності фактичних доказів наявності у ПАТ «АМП» заборгованості із сплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку, не підлягають задоволенню й позовні вимоги щодо стягнення з ПАТ «АМП» на користь ОСОБА_1 967,24 грн.
Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.11.2017 року є похідними від позовних вимог про стягнення заборгованості із заробітної плати у даному випадку. Норми ст. 117 КЗпП взагалі не можуть бути застосовані при відсутності факту встановлення наявності у підприємства заборгованості із заробітної плати.
Додатково мотивуючи відмову у стягнення з ПАТ «АМП» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі статтею 4 КЗпП України законодавство про працю складається з цього Кодексу та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.
Відповідно до частини першої статті 9 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання, зокрема, трудових відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавствами.
Оскільки трудовим законодавством не врегульовано відносини з приводу підстав звільнення від відповідальності за незаконність дій відносно працівника, на ці правовідносини поширюються положення цивільного законодавства.
Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
У пункті 1 частини першої статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.
Отже, непереборною силою є надзвичайна та невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобовязання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що обєктивно унеможливлюють виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо (частина друга статті 14-1 Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні»).
Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
Згідно зі статтею 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Територія проведення антитерористичної операції це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р та від 2 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, де здійснювалась антитерористична операція, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та які розташовані на лінії зіткнення.
До цього переліку належать, зокрема м. Алчевськ Луганської області. Враховуючи наведені норми діючого законодавства у даному випадку відсутні підстави для покладання на відповідача відповідальності, передбаченою ст. 117 КЗпП України, що узгоджується з позицією Верховний Суд України, викладеній у правових висновках у постановах від 11.11.2015 року, від 23.03.2016 року, від 31.05.2017 року.
питання про розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.
Враховуючи той факт, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, не підлягають стягненню з відповідача судові витрати
Керуючись ст.ст. 4,12,13,76-81,84,89,141,263-265, 280-289 ЦПК України, ст. ст. 94, 115,116,118 КЗпП України, ст. 263,617 ЦК України,суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 3022,62 грн. за період з 01.11.2017 року по 04.12.2017 року, компенсації за невикористану відпустку у сумі 967,24 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку, - відмовити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення. Має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Донецькій області або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 18.01.2019 року. З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_1; адреса реєстрації: м. Алчевськ, вул. Дунайваровська, 9-8, засоби зв&aче;apos;язку 050 254 22 47;

Публічне акціонерне товариство «Алчевській металургійний комбінат», , МФО 300012; юридична адреса: м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 20 «а», засоби зв&aти;apos;язку 6442 7 33 76;

Суддя О.Л. Соловйов