Справа № 755/3207/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарями Рудь Н.В.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби в м. Києві Головного управління Державної міграційної служби України м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби в м. Києві Головного управління Державної міграційної служби України м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідач зареєстрований за зазначеною адресою, однак не проживає у зазначеній квартирі, не бере участі у витратах, пов'язаних з утриманням квартири та з оплатою комунальних послуг. В спірній квартирі відсутнє майно, що належить відповідачу. У зв'язку з наведеним позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Судові повістки про виклик відповідача в судове засідання в порядку ст. 130 ЦПК України не вручені з відміткою - "за закінченням строку зберігання".

Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Представник третьої особи Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби в м. Києві Головного управління Державної міграційної служби України м. Києва в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності позивача та відповідача в судовому засіданні на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження.

20 вересня 2018 року ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

17 січня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Позивач є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 5, 6, 7), в якій зареєстрований відповідач (а.с.8).

Між сторонами виникли правовідносини щодо права власності, а саме права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Предметом доказування є відсутності членів сім'ї без поважних причин понад один рік за місцем реєстрації місця проживання.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалася на відсутність відповідача за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік.

На підтвердження позовних вимог позивач надала акт Житлово-експлуатаційної дільниці № 408 від 27 грудня 2017 року про не проживання відповідача ОСОБА_2 у спірній квартирі з вересня 2015 року (а.с. 49).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень щодо заявлених позивачем вимог, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

Статтею 317 ЦК України визначений зміст права власності - право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі, як член сім"ї, понад один рік без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актом Житлово-експлуатаційної дільниці № 408 від 27 грудня 2017 року.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби в м. Києві Головного управління Державної міграційної служби України м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню повністю: визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 16, 317, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Дніпровського районного відділу Державної міграційної служби в м. Києві Головного управління Державної міграційної служби України м. Києва про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 січня 2019 року.

Суддя Н.Є. Арапіна