Ухвала

Іменем України

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 545/140/18

провадження № 61-4784 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., ХоптиС. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Полтавського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Одринської Т. В., Дорош А. І., Триголова В. М., за заявою ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_4звернулася до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 05 липня 2018 року задоволено її позов до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи (далі - ПОЦМСЕ) про поновлення на посаді лікаря-терапевта обласної медико-соціальної експертної комісії ПОЦМСЕ з 20 грудня 2017 року, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та зобов'язання видати трудову книжку.

14 липня 2017 року на підставі рішень Полтавської обласної ради № 520 та № 521 створено комунальне підприємство «Полтавський обласний центр медико-соціальної експертизи» Полтавської обласної ради (далі - КП «ПОЦМСЕ» Полтавської обласної ради) й припинено юридичну особу - ПОЦМСЕ шляхом його ліквідації, тому заявник просить замінити боржника ПОЦМСЕ його правонаступником КП «ПОЦМСЕ» Полтавської обласної ради.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2018 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Замінено боржника з ПОЦМСЕ на КП «ПОЦМСЕ» Полтавської обласної ради у виконавчому провадженні за виконавчими листами № 545/140/18, виданими Полтавським районним судом Полтавської області 09 липня 2018 року та 06 листопада 2018 року.

Видано виконавчий лист про поновлення ОСОБА_4 на посаді лікаря-терапевта обласної медико-соціальної експертної комісії КП «ПОЦМСЕ» Полтавської обласної ради, де боржником є КП «ПОЦМСЕ» Полтавської обласної ради.

Видано виконавчий лист про стягнення з КП «ПОЦМСЕ» Полтавської обласної ради заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 20 грудня 2017 року по час розгляду справи в суді у розмірі 32 409,44 грн, де боржником є КП «ПОЦМСЕ» Полтавської обласної ради.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 22 листопада 2018 року скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішеннята залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не враховано норми частини четвертої статті 82 ЦПК України, оскільки обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, преюдиція дає право стороні у справі повторно не доказувати такі факти для обгрунтування своїх позовних вимог, а іншій стороні не дає право спростовувати ці факти іншими засобами доказування.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною п'ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК Українита частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина четверта статті 91 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Частиною п'ятою цієї статті встановлено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_4, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ПОЦМСЕ перебуває в стані припинення, але не є таким, що припинився, вірно виходив з того, що відсутні підстави, передбачені статтею 15 Закону України «Про виконавче провадження», длязаміни сторони виконавчого провадження, оскільки запис про його припинення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуваньвідсутній, відповідно до вимог частини четвертої статті 91 ЦК України.

Доводи касаційної скарги про те, що прийняте судом апеляційної інстанції судове рішення у справі є незаконним та ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права є безпідставними, оскільки ПОЦМСЕ не є припиненим, що підтверджується відсутністю відповідних записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що виключає правонаступництво.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги та доданих матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування частини четвертої статті 91 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Полтавського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року за заявою ОСОБА_4 про заміну сторони виконавчого провадження.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта