Постанова

Іменем України

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 444/1371/17-ц

провадження № 61-38436св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), БілоконьО. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області, у складі судді Мікула В. Є., від 24 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області, у складі колегії суддів: Шеремети Н. О.,

Ванівського О. М., Цяцяка Р. П., від 14 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають двох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначав, що подружнє життя у сторін не склалося, постійно виникають непорозуміння та сварки. Протягом останнього року вони проживають окремо, шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть, що і стало підставою для звернення до суду з указаним позовом.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_4 просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_5, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції Львівської області.

Заочним рішеннямЖовківського районного суду Львівської області

від 24 листопада 2017 року позов задоволено. Розірвано шлюб між

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5), укладений 31 травня 2003 року відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 24.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що подружні відносини між сторонами не підтримуються, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу є неможливим. При цьому, протягом терміну, наданого судом сторонам для примирення, їх відношення один до одного не змінилось.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин тривалий час, позивач категорично не бажає їх поновлювати, подальше сімейне життя подружжя і примирення неможливе, шлюб існує формально. Апеляційним судом відхилено доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не вжито заходів з метою примирення сторін, оскільки ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 10 липня 2017 року було задоволено клопотання ОСОБА_5 та надано сторонам термін на примирення строком три місяці, протягом якого їх відносини не змінились, сторони не відновили спілкування між собою та ведення спільного господарства, що не заперечували у суді апеляційної інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати оскаржені судові рішення таухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що у період з 24 листопада 2017 року по 01 грудня 2017 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні, у зв'язку з чим не могла бути присутня у судовому засіданні у суді першої інстанції та надати свої пояснення щодо позовних вимог, а тому районний суд, ухвалюючи оскаржене заочне рішення, не заслухав її пояснення і не вжив всіх заходів щодо примирення подружжя відповідно до вимог

статті 111 СК України. Апеляційний суд, не врахувавши доводи апеляційної скарги, залишив без змін незаконне рішення суду першої інстанції. Зазначила, що не бажає розривати шлюб, хоче зберегти сімейні відносини з позивачем, оскільки сторони мають двох неповнолітніх дітей.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди встановили, що 31 травня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у відділі держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовківського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 24.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_4 просив розірвати шлюб між сторонами, посилаючись на те, що фактичні шлюбні відносини припинені, подальше спільне проживання є неможливим, збереження шлюбних відносин неможливе та суперечить його інтересам. Відповідач проти задоволення позову заперечувала, просила надати строк на примирення.

Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог статей 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановивши, що сторони не підтримують подружніх стосунків, розлад в сім'ї носить стійкий характер, за період, наданий судом першої інстанції для примирення сторін, їх відносини не змінились, позивач категорично не бажає збереження шлюбу, отже збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно задовольнив позов та розірвав шлюб, укладений між сторонами.

Посилання касаційної скарги на те, що судом першої інстанції не вжито заходів для примирення, були обґрунтовано відхилені судом апеляційної інстанції. ОСОБА_5 надавала свої доводи і пояснення суду під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржених судових рішень не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області

від 24 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської

від 14 травня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Синельников
О. В. Білоконь
С. Ф. Хопта