Справа № 417/7028/18
Провадження № 2-о/417/14/19
РІШЕННЯ

Іменем україни

"10" квітня 2019 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Рукас О.В.

при секретарі Брюховецькій О.В.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника адвоката Красноруцького О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Біловодська державна нотаріальна контора Луганської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

17.12.2018 року заявник звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заінтересована особа: Біловодська державна нотаріальна контора Луганської області.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_11 померла її рідна тітка по материнській лінії ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку НОМЕР_1, площею 3,8191 га, кадастровий номер НОМЕР_2, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданим від 28.12.2007 р.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування після померлої тітки здійснюється за законом. Її мати ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12, є рідною сестрою ОСОБА_3, а тому відповідно до ст. 1262 ЦК України мала б право на спадкування по другій черзі спадкоємців за законом. Інших спадкоємців попередньої черги не має. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим від 31.10.2007 р., свідоцтвом про народження тітки та витягом з Державного реєстру цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження.

Заявник є єдиним спадкоємцем по закону, яка отримала право на спадкування після смерті тітки майна, що належало останній.

Її тітка - ОСОБА_3 була зареєстрована по АДРЕСА_1, але з березня 2012 року та по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 постійно проживала з нею та її сім'єю за її адресою: АДРЕСА_1. Вона піклувалась про здоров'я ОСОБА_3, вони були пов'язані спільним побутом і бюджетом, мали взаємні права та обов'язки. Нею також було здійснено поховання тітки. Дані обставини підтверджуються довідкою виконавчого комітету Кризької сільської ради Марківського району Луганської області № 959 від 13.12.2018 р., актом обстеження проживання її родини від 13.12.2018р., складеним депутатом сільської ради ОСОБА_5 та посвідченим свідками ОСОБА_6, ОСОБА_7, які є її сусідами. Крім того, в свідоцтві про смерть тітки, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області місцем її смерті зазначене с. Кризьке Марківського району Луганськї області, в якому вона постійно мешкала разом з нею по день її смерті.

Отже, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті тітки, так як постійно з нею проживала та від спадщини не відмовилася.

07.12.2018 року заявник звернулась до державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, що належало померлій тітці. Проте державний нотаріус роз'яснив їй, що у зазначений законом строк шість місяців, згідно ст. 1270 ЦК України, нею, як спадкоємницею, не було подано заяву про прийняття спадщини, вона постійно не проживала та не була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, тому є такою, що не прийняла спадщину. В своєму роз'ясненні № 2033/01-16 від 07.12.2018 р. рекомендував їй звернутися до суду з позовом для надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Вказане роз`яснення державного нотаріуса не зовсім відповідає вимогам спадкового права, оскільки необхідності встановлювати їй додатковий строк для прийняття спадщини не має, в зв`язку з її прийняттям.

Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для подальшого оформлення спадщини після її смерті у відповідності до вимог цивільного законодавства України. Тому, зважаючи на вказані обставини, вона вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем з метою захисту свого права на спадщину майна її тітки.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Доводи викладені у заяві підтримала та підтвердила у повному обсязі в судовому засіданні.

Представник заявника адвокат Красноруцький О.М. у судовому засіданні просив заяву задовольнити у повному обсязі, доводи викладені у заяві підтвердив.

Представник заінтересованої особи Біловодської державної нотаріальної контори Луганської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с.40).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду показала, що вона є сусідкою заявника, та проживає у АДРЕСА_2. С заявником знайома біля чотирнадцяти років. З померлою ОСОБА_3 вона також була знайома, та знає, що остання була рідною тіткою заявника. Їй також відомо що ОСОБА_3 проживала у смт Біловодськ, але внаслідок хвороби у 2012 році заявниця ОСОБА_1 забрала ОСОБА_3 до себе додому за адресою АДРЕСА_1, де остання проживала до моменту смерті. Оскільки ОСОБА_3 тяжко хворіла, та не підіймалась з ліжка її доглядала заявниця. Після смерті ОСОБА_3 була похована на цвинтарі в сел. Кризьке Марківського району Луганської області. Похованням також займалась заявниця ОСОБА_1 Вона жодного разу не бачила, щоб хтось навідував ОСОБА_3 Про те, чи були у померлої інші родичі їй не відомо.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показав, що заявницю та її родину знає давно, оскільки чоловік заявниці є його однокласником. Він підтверджує факт того, що ОСОБА_3, яка є рідною тіткою заявниці ОСОБА_1, з 2012 року дійсно проживала у будинку заявниці, разом з її родиною. Йому відомо, що ОСОБА_3 раніше проживала у АДРЕСА_1, де її часто навідувала заявник ОСОБА_1 разом з чоловіком. Навесні 2012 року заявниця забрала свою тітку до себе до дому за адресою АДРЕСА_1, оскільки остання хворіла, та потребувала у догляді, де остання проживала до моменту смерті - до ІНФОРМАЦІЯ_11. Його дружина ОСОБА_9 іноді допомагала заявниці у догляді за тіткою (викупати, перевдягнути), тому він може зазначити, що доглядом за ОСОБА_3 займалася тільки заявниця, інших родичів не було. Поховали ОСОБА_3 на цвинтарі в сел. Кризьке Марківського району Луганської області. Похованням також займалася заявниця.

Суд вислухавши заявника та її представника, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_6, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів, показань свідків.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт про встановлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю.

У п. 20 вищевказаної Постанови зазначено, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК ( 435-15 ). Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття

спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. У п'яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів I, II і III груп), яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

У п. 24 вищевказаної Постанови зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_11 померла рідна тітка заявника по материнській лінії ОСОБА_3. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_5 від 18 серпня 2014 року (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку № 37-3, площею 3,8191 га, кадастровий номер НОМЕР_2, власником якої є ОСОБА_3, зареєстрована АДРЕСА_1, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах Новолимарівської сільської ради Біловодського району Луганської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданим від 28.12.2007 р.(а.с.9).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування після померлої ОСОБА_4 здійснюється за законом.

Відповідно Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_6 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_13, про що в Книзі реєстрації смертей 2007 року 31 жовтня зроблено відповідний актовий запис №131 (а.с.11).

Померла ОСОБА_4 була матір'ю заявника ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_1, що народилась ІНФОРМАЦІЯ_14, в графі батько зазначений ОСОБА_12, мати - ОСОБА_4 (а.с.5). Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_7 від 30 квітня 2010 року, відповідно до якого ОСОБА_13 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 30 квітня 2010 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно Свідоцтва про народження НОМЕР_8, виданого Біловодським районним бюро РАЦС Ворошиловградської області від 07.09.1948 року, ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_15, батьком записаний ОСОБА_14, мати ОСОБА_15 (а.с.6)

Відповідно до Витягу № 1 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 28 листопада 2018 року, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_16, батьком записаний ОСОБА_14, мати ОСОБА_15 (а.с.8).

Померла ОСОБА_3 була зареєстрована по АДРЕСА_1, але з березня 2012 року та по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 постійно проживала з заявником та її сім'єю за адресою: АДРЕСА_1.

Дані обставини підтверджуються:

-довідкою виконавчого комітету Кризької сільської ради Марківського району Луганської області № 959 від 13.12.2018 року, відповідно до якої, померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживала за адресою АДРЕСА_1 з березня 2012 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_11. Разом з нею проживала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.14);

- актом №960 обстеження проживання родини ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 від 13.12.2018року, складеним депутатом сільської ради ОСОБА_5 та посвідченим свідками ОСОБА_6, ОСОБА_7, відповідно до якого останні підтверджують, що дійсно померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживала за адресою АДРЕСА_1, в родині ОСОБА_1 з березня 2012 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.13).

Крім того, в Свідоцтві про смерть ОСОБА_3, яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області 18 серпня 2014 року, місцем смерті зазначено с. Кризьке Марківського району Луганськї області (а.с.10).

Згідно з Роз'ясненням № 2033/01-16 державного нотаріуса Біловодської державної нотаріальної контори О.О. Анохіна від 07.12.2018 року, ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_11. У зазначений законом строк шість місяців, спадкоємицею не було подано заяву про прийняття спадщини, та вона постійно не проживала та не була зареєстрована разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою, тому є такою, що не прийняла спадщину (а.с.12).

Відповідно Інформаційної довідки Про надання інформації зі спадкового реєстру №108 від 27.02.2019 року, Марківська державна нотаріальна контора повідомляє, що згідно з даними алфавітної книги обліку спадкових справ в Марківській державній нотаріальній конторі спадкова справа після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 не заводилася (а.с.57).

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2,5,13,258,259,263-265,268, 293-294,315-319 ЦПК України, ст.ст. 1217,1262, 1268,1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Біловодська державна нотаріальна контора Луганської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, разом із спадкодавцем ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11, на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В.Рукас