ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/3627/18

Головуючий у першій інстанції - Коваленко А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/465/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Лакізи Г.П.,

секретар: Герасименко Ю.О.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Ярошевича І.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг» на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 січня 2019 року, ухвалене в складі судді Коваленко А.В., у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг» про розірвання договорів оренди землі та стягнення орендної плати,

місце складення: м.Прилуки,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2018 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агрікор Холдинг» в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив розірвати договір оренди на земельну ділянку площею 9,16 га (кадастровий НОМЕР_1), що розташована на території Піддубівської сільської ради, укладений у 14 грудня 2009 року між ТОВ «Агрікор Холдинг» та ОСОБА_6; розірвати договір оренди на земельну ділянку площею 0,58 га (кадастровий НОМЕР_2), що розташована на території Піддубівської сільської ради, укладений у 14 грудня 2009 року між ТОВ «Агрікор Холинг» та ОСОБА_6; стягнути з ТОВ «Агрікор-Холдинг» на користь ОСОБА_5 орендну плату за користування вказаними земельними ділянками за період з 2011 року по 2018 рік в розмірі 20071 грн. 44 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 грудня 2009 року між ТОВ «Агрікор Холдинг» та ОСОБА_6 укладено два договори оренди землі. Зокрема земельної ділянки площею 9,16 га (кадастровий НОМЕР_1), що знаходиться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району, терміном на 10 років з орендною платою в розмірі 4% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування земельною ділянкою. Державна реєстрація речових прав проведена 01 лютого 2010 року у Прилуцькому райвідділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК. Згідно п.2 Договору підприємству в оренду передано земельну ділянку загальною площею 9,16 га, нормативна оцінка становила 61271 грн. 57 коп., орендна плата за користування становить 4% нормативно-грошової оцінки землі та становить 2450 грн. 86 коп. за рік. Також умовами договору визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи є підставою для зміни умов договору або розірвання договору.

Також з даним орендарем на тих же умовах укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,58 га (кадастровий НОМЕР_2).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 помер.

29 серпня 2018 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки за ОСОБА_5 (позивачем у даній справі). Позивач не бажає продовжувати дію договорів оренди, укладених між його померлим батьком та ТОВ «Агрікор-Холдинг» і вимагає їх розірвання та повернення належних йому земельних ділянок. Листом від 02 жовтня 2018 року ТОВ «Агрікор-Холдинг» замість розірвання договорів оренди направив позивачу листа про укладення з ним нових договорів оренди землі, проігнорувавши положення п.38 Договорів від 14 грудня 2009 року. Також вважає що підлягають виплаті йому нараховані за період з 2011 року по 2018 року суми орендної плати.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 січня 2019 року позов ОСОБА_5 до ТОВ «Агрікор Холдинг» задоволено, розірвано Договори оренди на земельні ділянки площею 9,16 га (кадастровий номер НОМЕР_1) та площею 0,58 га (кадастровий номер НОМЕР_2), що розташовані на території Піддубівської сільської ради, укладені 14 грудня 2009 року між ТОВ «Агрікор-Холдинг» та ОСОБА_6 Стягнуто з відповідача на користь позивача орендну плату за користування вказаними земельними ділянками за період з 2011 по 2018 роки, у сумі 20071 грн. 44 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням ТОВ «Агрікор Холдинг» звернулося до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_5 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що з урахуванням вимог ст.1481 ЗК України, ст.770 ЦК України, передбачена п.38 Договору підстава для зміни умов або розірвання договору у випадку переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи встановлює лише те, що спадкоємець орендованої земельної ділянки має право у передбаченому законом та договором порядку, звернутися до орендаря земельної ділянки з пропозицією про зміну умов чи пропозицією про дострокове розірвання договору. В такому випадку договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін, що оформляється угодою про розірвання договору, без будь-яких негативних наслідків для обох сторін або ж у випадку відсутності згоди орендаря, спадкоємець має право звернутись до суду з вимогою про дострокове розірвання договору, але в такому випадку не лише з підстави переходу права власності на орендовану земельну ділянку до спадкоємця, а й з врахуванням інших підстав, передбачених чинним законодавством чи укладеним договором оренди землі як умови для дострокового припинення договору на вимогу однієї із сторін.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що за час дії оспорюваних договорів відповідач, як орендодавець не допускав будь-яких порушень умов договору, своєчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату, використовував земельну ділянку за цільовим призначенням, а тому відсутні підстави для розірвання договорів.

Відповідач зазначає, що однією з вимог позовної заяви є виплатиа ОСОБА_5 орендну плату за користування вказаними земельними ділянками за період з 2011 року по 2018 рік, а позивачем є ОСОБА_4, тому нема підстав для стягнення орендної плати. Також звертає увагу, що позивач після оформлення права власності на спадщину не намагався скористатися своїм правом на звернення до відповідача щодо надання інформації про суми нарахування коштів та розрахунку за Договорами оренди землі за період з 2011 року по 2018 рік, отже порушень прав позивача зі сторони відповідача не відбулося, а також, що факту неналежного виконання обов'язку щодо виплати орендної плати зі сторони орендаря немає.

Крім того, апелянт не погоджується з висновком суду щодо строку позовної давності. Вказує, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, виплата орендної плати повинна здійснюватися щорічно з 01 січня по 31 грудня поточного року, за який здійснюється розрахунок, тому початок позовної давності для стягнення таких платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання боржником кожної частини зобов'язання окремо. Вважає, що у позивача згідно ч.5 ст.1268 ЦК України виникло право на одержання орендної плати як спадкоємця орендодавця за укладеними останнім за життя договорами оренди з часу відкриття спадщини, незалежно від часу прийняття ним спадщини, яке відбулося на підставі рішення суду, тому позивач вправі вимагати стягнення орендної плати в межах трирічного строку, що передували дню звернення з відповідними позовами.

У наданий судом строк позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що спірними договорами оренди землі передбачена така підстава його розірвання, як перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи. ОСОБА_5 не бажає продовжувати дію договорів оренди, укладених між його померлим батьком та ТОВ «Агрікор-Холдинг» і вимагає її розірвання та повернення належних йому земельних ділянок. Крім того, підприємство за користування земельними ділянками за період з 2011 року по 2018 рік проводило нарахування орендної плати, про що підтвердив представник відповідача в судовому засідання. Орендна плата за вісім років користування знаходиться у підприємства, після реєстрації права власності на вказані земельні ділянки, ці кошти підлягають до виплати позивачу, як спадкоємцю за законом, однак відповідачем не виплачені. Щодо застосування строку позовної давності, то позивач зазначає, що народився він ІНФОРМАЦІЯ_1 року та досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 року, з позовом звернувся 26 жовтня 2018 року, тобто в межах строку позовної давності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов ОСОБА_5 суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як новий власник земельної ділянки скористався своїм правом на розірвання договорів оренди, передбаченим пунктом 38 договору, а посилання відповідача на неможливість розірвання договору у односторонньому порядку, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову; позивач прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6 та має право на отримання орендної плати за використання вищевказаних земельних ділянок. Заборгованість за договором про оренду землі площею 9,16 га становить 19606 грн. 88 коп. (виходячи із розрахунку 2450,86(орендна плата за рік) х 8(років)), заборгованість за договором про оренду землі площею 0,58 га становить 464 грн. 56 коп. (виходячи із розрахунку 58,07(орендна плата за рік) х 8(років)), що разом 20071 грн. 44 коп.; суд відмовив відповідачу у застосуванні строку позовної давності, оскільки позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року та досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 року, до суду з позовною заявою звернувся 26 жовтня 2018 року, тобто в межах строку позовної давності визначеного ст.257 ЦК України.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується.

Судом встановлено, що Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 червня 2018 року встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є синами ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року; визнано за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки площею 0,58 га пасовищ (кадастровий номер НОМЕР_2) та 9,16 га ріллі (кадастровий номер НОМЕР_1), що знаходяться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 (а.с.16-18).

Матеріали справи також містять Договір оренди землі від 14 грудня 2009 року, укладеного між ТОВ «Агрікор Холдинг» та ОСОБА_6, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,16 га, що знаходиться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району, с.Піддубівка на строк 10 років з орендною платою 2450 грн. 86 коп., нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 612771 грн. 57 коп. Договір зареєстровано у Прилуцькому райвідділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 лютого 2010 року №73 (а.с.19-20).

Також 14 грудня 2009 року між ТОВ «Агрікор Холдинг» та ОСОБА_6 укладено договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,58 га, що знаходиться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району, с.Піддубівка, на строк 10 років з орендною платою 58,07 грн., нормативна грошова оцінка земельних ділянок становить 1451 грн. 98 коп. Договір зареєстровано у Прилуцькому райвідділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 01 лютого 2010 року (а.с.56-57).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 від 08 лютого 2005 року, ОСОБА_6 належала земельна ділянка площею 9,16 га (кадастровий номер НОМЕР_1), що знаходяться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.21)

Відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_4 від 08 лютого 2005 року, ОСОБА_6 належала також земельна ділянка площею 0,58 га (кадастровий номер НОМЕР_2), що знаходяться на території Піддубівської сільської ради Прилуцького району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.22)

Як вбачається з відповіді ТОВ «Агрікор Холдинг» ОСОБА_5 звертався до відповідача з заявою про розірвання договорів оренди земельної ділянки площею 9,16 га кадастровий номер НОМЕР_1, та земельної ділянки площею 0,58 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташовані на території Піддубівської сільської ради, які укладені у грудні 2009 року між ТОВ «Агрікор Холдинг» та ОСОБА_6 та про виплату орендної плати за користування вказаними земельними ділянками за період з 2011 по 2018 рік, однак йому було пропоновано підписати один з варіантів додаткових угод до діючого договору оренди землі, проте відмовлено у розірванні та виплаті коштів (а.с.23-27)

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків.

Статтею 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до пункту 34 договору оренди землі № 3 від 06 травня 2010 року, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи зміст пункту 38 договорів оренди від 14 грудня 2009 року, примірники яких наявні в матеріалах справи, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про те, що вказаний пункт містить погодження сторонами такої підстави розірвання договору оренди землі, як перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря, а тому враховуючи положення пункту 38 договору оренди, статті 32 Закону України «Про оренду землі», суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог з підстав переходу права власності на спірні земельні ділянки до позивача внаслідок спадкування.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, що з урахуванням вимог ст.1481 ЗК України, ст.770 ЦК України передбачена п.38 Договору підстава для зміни умов або розірвання договору у випадку переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи встановлює лише те, що спадкоємець орендованої земельної ділянки має право у передбаченому законом та договором порядку, звернутися до орендаря земельної ділянки з пропозицією про зміну умов чи пропозицією про дострокове розірвання договору, не заслуговують на увагу. Слід зазначити, що п.38 Договорів містить чітко передбачені підстави для зміни або розірвання договорів, де зазначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Також, судом встановлено, що відповідачем нараховувалась орендна плата на вказані земельні ділянки, проте виплачена не була, тобто судом вірно стягнуто орендну плату на користь позивача, як правонаступника власника земельних ділянок. Даний факт в судовому засіданні підтвердив представник Товариства. Тому доводи апеляційної скарги своєчасно та в повному обсязі сплачував орендну плату не заслуговують на увагу, враховуючи, що не дана обставина є підставою для розірвання договорів.

Крім того, не приймаються апеляційним судом доводи апеляційної скарги щодо застосування строку позовної давності до вимог про стягнення орендної плати. Адже судом першої інстанції вірно зазначено, що на час відкриття спадщини ОСОБА_5 був неповнолітнім, народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року та досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 року. До суду з позовною заявою ОСОБА_5 звернувся 26 жовтня 2018 року, тобто в межах строку позовної давності визначеного ст.257 ЦК України. Тому доводи Товариства, що у позивача згідно ч.5 ст.1268 ЦК України виникло право на одержання орендної плати як спадкоємця батька за укладеним останнім за життя договорами оренди з часу відкриття спадщини, незалежно від часу прийняття ним спадщини, яке відбулося на підставі рішення суду, ґрунтуються на невірному тлумаченні стороною відповідача норм права.

Доводи апеляційної скарги, що однією з вимог позовної заяви є виплатити ОСОБА_5 орендну плату за користування вказаними земельними ділянками за період з 2011 року по 2018 рік, а позивачем є ОСОБА_4, тому нема підстав для стягнення орендної плати, також не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки вбачається, що позивачем допущена описка, яка виправлена в уточненій позовній заяві. Така ж описка допущена і в рішення суду першої інстанції, однак вона може бути виправлена на підставі ст.269 ЦПК України.

Інші доводи наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг» - залишити без задоволення, рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2019 року.

Головуючий: Судді: