Справа № 541/2399/18
Номер провадження 2/541/182/2019
02 квітня 2019 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Городівського О. А.,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,
представника позивача адвоката ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу
про визнання відповідача такими, що втратили право користування житловим приміщенням
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
23 жовтня 2018 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулася ОСОБА_3.
На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що вона є співвласником будинковолодіння № 204 по вул. Сорочинська в м. Миргороді Полтавської області. У вказаному будинку зареєстрований ОСОБА_4, який не є співвласником вказаного будинковолодіння та не проживає в ньому з 2015 року.
На даний час наявність реєстрації відповідача в будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 жовтня 2018 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 січня 2019 року в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору залучено до участі у справі співвласників будинкволодіння ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, її представник, який здійснює свої повноваження на підставі оредру на надання правової допомоги (а.с.29) адвокат ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, заперечень проти заочного розгляду справи не висловила.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився без пояснення причини неявки, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, відзиву не подано.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовної заяви.
ТретІ особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_6, ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання у судове засідання не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення третьої особи, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Встановлено, що ОСОБА_3 є співвласником будинковолодіння № 204, по вул. Сорочинська в м. Миргороді Полтавської області. Окрім неї співвласниками вказаного будинковолодіння є ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.41-42).
Згідно з довідкою, виданою відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтаської області № 02-08/3953 від 25.10.2018 ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20).
Згідно з актом обстеження домогосподарства ОСОБА_4 з 2015 року дотепер не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідач ОСОБА_4 не проживає у будинку протягом останніх кількох років, то він, відповідно до ст. 72 ЖК України, втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому ОСОБА_4 необхідно визнати таким, що втратив право на користування приміщенням будинковолодіння № 204, по вул. Сорочинська, м. Миргород Полтавської області.
Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Керуючись ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 12, 13; 81; 62; 141; 258; 264; 265; 280; 281; 282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, будинку № 204 по вул. Сорочинська у місті Миргороді Полтавської області.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_8, РНОКПП - НОМЕР_1 понесені судові витрати в сумі 704 грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідач може подати письмову заяву про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 08.04.2019.

Суддя О. А. Городівський