Єдиний унікальний номер 234/6199/18 Номер провадження 22-ц/804/137/19
Головуючий у 1-ій інстанції Данелюк О.М. Єдиний унікальний номер 234/6199/18
Доповідач Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/804/137/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Папоян В.В.

суддів Никифоряка Л.П., Новікової Г.В.,

за участю секретаря Сергєєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 вересня 2018 року цивільну справу № 234/6199/18 за позовом ОСОБА_3 до Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» про звільнення майна з під арешту (головуючий у 1 інстанції суддя Данелюк О.М., повний текст рішення складено 17 вересня 2018 року)

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звільнення майна з під арешту, у якому зазначив, що Краматорським міським судом 08.09.2008 року було ухвалено рішення про стягнення з нього на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 65534,51грн. 12.09.2008 року він добровільно виконав рішення суду та сплатив на користь банку стягнуту суму. Листом ПАТ «Кредитпромбанк» від 17.11.2008 року за №3788/5ДС-б.б-68 підтверджується, що заборгованість позивача перед ними за кредитним договором №35ДС/00219/К10/2006-А від 06.10.2006 року погашена в повному обсязі.

Нещодавно позивачу стало відомо, що він є боржником у виконавчому провадженні, відкритому Краматорським міським відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції, виданого Краматорським міським судом 08.09.2008 року про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором у розмірі 65534,51грн. У рамках вказаного виконавчого провадження 17.10.2008 року державним виконавцем було накладено арешт на належне позивачу майно, а саме: автомобіль MITSUBISHI LANSER 16 д.н. НОМЕР_1, дв: НОМЕР_2: НОМЕР_3, ш: 0,2007 р.в. чорний.

23.01.2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з належного позивачу майна, надавши квитанцію №1591 від 12.09.2008 року та відповіді стягувача ВАТ «Кредитпромбанк» від 17.112008 року за №3788/5ДС-б.б.-68 про. Однак відповідач листом від 31.03.2017 року № 14.13-23/9578 відмовив у закінченні виконавчого провадження та у знятті арешту.

Вважає, що такими діями відповідача порушуються його права, як власника майна та, посилаючись на ст.. 319, 391, 599 ЦК України, просив звільнити належний йому автомобіль з під арешту, накладеного постановою державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12 вересня 2018 року позовні вимоги задоволено. Звільнено належне ОСОБА_3 майно з під арешту, накладеного постановою державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 17.10.2008 року, в межах примусового виконання виконавчого листа Краматорського міського суду Донецької області по справі № 2-6116 від 08.09.2008 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у розмірі 65 534,51 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., судового збору у розмірі 65,54 грн.

Не погодившись з рішенням суду, третя особа ПАТ «Дельта Банк» надала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність рішення суд, порушення норм матеріального та процесуального права, та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування зазначає, що судом помилково застосовано до спірних правовідносин положення ч.ч.1,2,3 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки майно на яке накладено арешт, знаходиться у власності позивача. який є боржником за виконавчим провадженням.

Вважають, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на докази на підтвердження погашення заборгованості ОСОБА_3 перед стягувачем. Так, у квитанції, наданої на підтвердження погашення заборгованості невірно визначено організаційно-правову форму «Кредитпромбанка» (отримувача та банку отримувавача). Щодо листа начальника Краматорського відділення ПАТ «Кредитпромбанк», то він не є дійсним, і ніколи не видавався уповноваженою особою банку. Оригінал цього листа також до суду не надавався. Суд також не надав оцінки витягу з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 20 травня 2013 року, згідно якого фактичний розмір заборгованості за кредитним договором №35ДС/00219/К10/2006-А від 06.10.2006 року станом на дату відступлення права вимоги (21 травня 2013 року) складає 43295,96 грн.

Станом на 04 червня 2018 року заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ «Дельта Банк» складає 294071,13 грн., та виконавчі документи з приводу стягнення з ОСОБА_3 на користь банку знаходяться на виконанні, та боржник про це обізнаний.

Особи які приймають участь по справі у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що рішенням Краматорського міського суду від 08.09.2008 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 65534,51грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн., судовий збір 65,54грн. на користь ПАТ «Кредитпромбанк».

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 20 травня 2013 року укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк», відповідно до якого, останній набув право нового кредитора за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором №35ДС/00219/К10/2006-А ДУІ від 06.10.2006 року.

Відповідно до Додатку №1 до Договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 20 травня 2013 року, згідно якого фактичний розмір заборгованості за кредитним договором №35ДС/00219/К10/2006-А від 06.10.2006 року станом на дату відступлення права вимоги (21 травня 2013 року) складає 43295,96 грн.

Згідно даних АСВП на виконанні у Краматорському міському відділі державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист №2-6166 від 08.09.2008 року виданий Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором у розмірі 65534,51грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30грн., судовий збір 65,54грн. на користь ПАТ «Кредитпромбанк». (згідно ухвали від 12.10.2016 замінено сторону на ПАТ «Дельта-Банк») та виконавчий лист №2/234/2574/2014 року від 11.08.2014 року, виданий Краматорським міським судом про стягнення боргу на користь ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» в сумі 417грн. та судові витрати в сумі 243,60грн.; постанова про стягнення виконавчого збору винесена по виконавчому листу №2-2891 від 24.06.2008 року у сумі 4996,30грн.; постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій винесена по виконавчому листу №2-2891 від 24.06.2008року в сумі 127грн.; постанова про стягнення виконавчого збору винесена по виконавчому листу №2-1982 від 30.03.2010 у сумі 1096,06грн.; постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій винесена по виконавчому листу №2-1982 від 30.03.10 в сумі 22,96грн.

17.10.2008 року державним виконавцем відділу ДВС Краматорського міського управління юстиції винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Краматорського міського управління юстиції від 27.07.2009 року оголошено розшук належного божнику майна, а саме: автомобіль MITSUBISHI LANSER 16 д.н. НОМЕР_1, дв: НОМЕР_2: НОМЕР_3, ш: 0,2007 р.в. чорний.

Згідно квитанції №1591 від 12.09.2008 року, ОСОБА_3 сплатив 65630,00грн. отримувач ПАТ «Кредитпомбанк», призначення платежу погашення відсотків та кредиту відповідно до кредитного договору.

Згідно копії листа начальника Краматорського відділення ПАТ «Кредитпромбанк» від 08.11.2008 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Басенко К.М.(зареєстровано в реєстрі за №7819, 24.11.2015 року), заборгованість за кредитним договором №35ДС/00219/К10/2006-А сплачена в повному обсязі.

Відповідно до листа старшого державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби від 31.03.2017 року за №14.13-23/9578 на ім'я ОСОБА_3, позивачу відмовлено у закінченні виконавчого провадження оскільки наданий ним документ не містить інформації щодо фактичного виконання виконавчого документа. Та роз'яснено право на оскарження дій державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ, у порядку передбаченому законом.

Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту АТ «Дельта Банк» від 06.10.2006 року, заборгованість ОСОБА_3 на 04.06.2018 року складає 294071,13грн.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції, посилаючись на Закон України «Про виконавче провадження», ст.599 ЦК України та ст.. 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» виходив з того, що на час розгляду справи зобов'язання позивача перед кредитором виконані в повному обсязі і підстав в обмеженні його права на розпорядження майном немає.

Проте з таким висновком суд не можна погодитися з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розумніють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Звертаючись до суду з позовом про звільнення майна з під арешту позивач зазначав, що він є боржником за виконавчим провадженням в межах якого державним виконавцем накладено арешт на його майно та просив звільнити з під арешту належний йому спірний автомобіль.

Відповідно до ст..56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; підстави, передбачені пунктом 1 2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. (ч.4 ст. 59)

Проте з матеріалів справи убачається, що арешт на спірне майно накладено в рамках виконавчого провадження за яким боржником є саме позивач та його право власності на спірне майно третіми особами не оспорюється. На час розгляду справи виконавче провадження не закінчено, боржнику відмовлено у знятті арешту зі спірного майна у зв'язку з відсутністю належних доказів виконання рішення суду у повному обсязі.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб Державної виконавчої служби передбачено врегульовано розділом VІІ ЦПК України та розділом Х Закону України «Про виконавче провадження».

Але суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 263-264 ЦПК України зазначені вимоги закону залишив поза увагою та при виборі і застосуванню норми права не визначився, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону «Про виконавче провадження» та статей 447 та 448 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В матеріалах справи відсутні докази оскарження, визнання недійсною чи скасування постанови ВДВС Краматорського міського управління юстиції про арешт майна позивача, оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця з приводу відмови у закінченні виконавчого провадження та зняття арешту з майна, на яке було накладено арешт відповідною постановою.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін та згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За положеннями ч.4 та ч.5 ст. 12 ЦПК України кожна сторонам несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє в реалізації ними прав, передбачених законом. Проте позивач не довів наявність обставин, які відповідно до положень ст.. 59 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для звільнення належного йому майна з під арешту, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Оскільки при розгляді справи судом першої інстанції не в повному обсязі встановлені обставини, які мають значення по справі та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до невірних правових висновків у тих правовідносинах, що виникли між сторонами тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 вересня 2018 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Краматорського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звільнення майна з під арешту відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В.В. Папоян

Л.П. Никифоряк

Г.В. Новікова

Повний текст постанови складений 16 січня 2019 року

Суддя-доповідач В.В. Папоян