ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» січня 2019 року

м. Харків

справа № 639/6909/17-ц

провадження № 22ц/818/582/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Асавалюк О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2

відповідач - територіальна громада в особі Харківської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року в складі судді Довготько Т.М.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Харківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла його мати ОСОБА_3, яка за життя зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_2.

Після її смерті відкрилася спадщина на зазначену квартиру.

Вказав, що заповіту ОСОБА_3 не залишила. Він є її єдиним спадкоємцем та своєчасно звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, проте, оформити спадщину після смерті матері не може, оскільки у його свідоцтві про народження зазначено інше прізвище його матері, а саме «ОСОБА_3», тоді як у свідоцтві про смерть зазначено, що померла «ОСОБА_3», оскільки на час його народження батьки перебували у фактичних шлюбних відносинах, у зв'язку з чим він звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Зазначив, що розгляд судом заяви про встановлення факту родинних відносин тривав з 23 вересня 2016 року до 01 грудня 2016 року. Крім того, у цей період він втратив паспорт громадянина України, таким чином, пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з наведених причин.

Просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив заочне рішення суду - скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не врахував, що до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини він звернувся у межах шестимісячного строку, однак, йому було роз'яснено про необхідність звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин у зв'язку з тим, що у його свідоцтві про народження та у свідоцтві про смерть матері зазначені різні прізвища; що з метою усунення зазначених розбіжностей він звернувся також до Віддлу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції, проте, йому також було роз'яснено про необхідність звернення до суду; що рішення суду про встановлення факту родинних відносин набрало законної сили поза межами строку для прийняття спадщини; що 13 червня 2016 року він дійсно загубив паспорт громадянина України, з приводу чого звертався до органів поліції, та його особа не могла бути встановлена нотаріусом за пенсійним посвідченням; що новий паспорт отримав 11 жовтня 2016 року і на той час не мав рішення суду про встановлення факту родинних відносин з померлою; що він опікується квартирою, продовжує сплачувати комунальні платежі за надані послуги у квартирі, яка входить до складу спадщини.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити, заочне рішення суду - скасувати.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження ним поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, а саме наявність об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, що перешкоджали йому звернутися з відповідною заявою.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла мати позивача - ОСОБА_3

Після смерті матері позивача відкрилася спадщина - двокімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1, яка на підставі свідоцтва про право власності, яке видано 10 лютого 2016 року УКМтаП ВПЖФ р. №3-16-319662-Ц1, належить ОСОБА_3 Заповіту ОСОБА_3 не залишила.

В межах шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_4 звернувся до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При цьому для встановлення особи надав нотаріусу пенсійне посвідчення.

Однак, оформити спадщину після смерті матері він не міг, оскільки у свідоцтві про народження його матері зазначено її дівоче прізвище «ОСОБА_3», тоді як в свідоцтві про смерть зазначено «ОСОБА_3».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2016 року заяву ОСОБА_1 - задоволено; встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Харкова, є рідним сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Зазначене рішення суду набрало законної сили 23 січня 2017 року.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що 13 червня 2016 року ОСОБА_1 втратив паспорт громадянина України. 13 вересня 2016 року його притягнуто до адміністративної відповідальності щодо втрати паспорта. 11 жовтня 2016 року він отримав новий паспорт.

З наданих квитанцій щодо сплати комунальних послуг вбачається, що особовий рахунок досі відкрито на ім'я ОСОБА_3 Після її смерті комунальні платежі сплачуються і по теперішній час.

З відповіді Третьої Харківської державної нотаріальної контори від 23 травня 2018 року №1090/01-16 вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до Третьої Харківської державної нотаріальної контори ніхто не звертався; спадкова справа не заводилася.

Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1, 3 статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За змістом частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

За змістом частини 1 та 3 статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічні роз'яснення викладені в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про

право на спадщину.

Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Матеріали справи, зокрема, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2016 року, яке є чинним, свідчать про те, що ОСОБА_1 звернувся до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщинисвоєчасно. Однак, оформити спадщину після смерті матері він не міг, оскільки у свідоцтві про народження його матері зазначено її дівоче прізвище «ОСОБА_3», тоді як в свідоцтві про смерть зазначено «ОСОБА_3».

Крім того, 13 червня 2016 року ОСОБА_1 втратив паспорт громадянина України.

27 червня 2016 року він звернувся до Жовтневого відділення поліції (м. Харків) Київського відділу поліції (м. Харків) ГУНП в Харківській області з проханням вжити заходів щодо розшуку його документів (паспорт, ІНН, свідоцтво про смерть ОСОБА_3.).

Згідно висновку інспектора Жовтневого відділення поліції (м. Харків) Київського відділу поліції (м. Харків) ГУНП в Харківській області від 01 липня 2016 року розгляд матеріалу за зверненням ОСОБА_1 припинено.

13 вересня 2016 року постановою адміністратора центру надання адміністративних послуг Територіального підрозділу ЦНАП м. Харкова Жовтневого району ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 198 КУпАП, а саме, зіпсуття паспорта, яке полягає у недбалому зберіганні паспорта, що спричинило його втрату з необережності. Документом, що посвідчує особу, вказано пенсійне посвідчення НОМЕР_1 від 07 червня 2016 року.

Новий паспорт позивачу видано 11 жовтня 2016 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 грудня 2016 року встановлено факт родинних відносин.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори своєчасно, однак, для встановлення особи у зв'язку з втратою паспорта пред'явив пенсійне посвідчення, тому і спадкову справу не заведено. Інших спадкоємців немає.

Аналізуючи наведене, судова колегія вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки, втрата паспорта, встановлення факту родинних відносин є обставинами, без з'ясування яких, неможливо оформити спадкові права, на які ОСОБА_1 мав право.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини на підставі пенсійного посвідчення, яке, згідно частин 2,3 статті 43 Закону України «Про нотаріат» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, не може бути використано громадянином України для встановлення його особи під час укладення правочинів.

Таким чином, впродовж восьми місяців ОСОБА_1 намагався отримати необхідні документи для оформлення спадкових прав. Не надання цих документів, зокрема, паспорта, було перешкодою для повторного звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Не дослідивши зібрані у справі докази, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, що повною мірою не відповідає встановленим обставинам та призводить до їх невірної оцінки. Таким чином, судом при розгляді справи не дотримано вимог статті 263 ЦПК України, не досліджено докази, необхідні для встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та наявні в справі.

У зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню з підстав, зазначених вище.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст. ст. 376, 381- 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року- скасувати.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (паспорт серія НОМЕР_2, виданий Жовтневим РВ в м. Харкові ГУДМС України в Харківській області 11 жовтня 2016 року), зареєстрованому АДРЕСА_3, додатковий строк у два місяця для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова

Повний текст постанови складено 16 січня 2019 року.