Номер провадження 2/754/1117/19
Справа №754/479/18
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.

секретаря судового засідання: Ковтуненка В.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4, про визнання права власності впорядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, вимогами якого є визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м. в порядку спадкування за законом та за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м. в порядку спадкування за законом

Ухвалою від 19.01.2018 року відкрито провадження у справі та витребувано з П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори копію матеріалів спадкової справи №870/2016 відкритої після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою від 17.12.2018 року занесеною до протоколу судового засідання залучено до участі у справі в якості третьої особи: ОСОБА_4

В судове засідання позивачі будучи належним чином повідомленими про розгляд справи не з'явились, надавши заяви, відповідно до яких просять розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних в справі доказів.

Представник відповідача: Київської міської ради в судове засідання не з'явився, однак від нього на адресу суду надійшло пояснення відповідно до якого останній просить слухати справу у відсутність представника Київської міської ради та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства.

Представник третьої особи: Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, однак від нього на адресу суду надійшло пояснення відповідно до якого він просить слухати справу у відсутність представника Головного територіального управління юстиції у м. Києві та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства.

Третя особа: ОСОБА_4 в судове засідання також не з'явилась, надіславши на адресу суду лист, відповідно до якого не заперечує щодо заявлених позивачами позовних вимог. На виділ частки спільного майна подружжя не претендує.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

З матеріалів справи убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 11.02.2016 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2687.

На момент смерті померлий ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить довідка ЖБК «ВЕСНА» від 12.04.2016 року.

Позивачі є дочками померлого ОСОБА_5, про що свідчать копії відповідних свідоцтв про народження ОСОБА_6, видане Дніпровським відділом ЗАГС м. Києва 25.02.1983 року, актовий запис №884, та про народження ОСОБА_7, видане Дніпровським відділом ЗАГС м. Києва 23.08.1980 року, актовий запис №2815.

У відповідності до свідоцтва про одруження Позивач ОСОБА_1 змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», про що свідчить свідоцтво про одруження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва 24.10.1998 року, актовий запис №1292.

Згідно зі свідоцтвом про одруження Позивач ОСОБА_2 змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «Яцик», про що свідчить свідоцтво про одруження, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва 02.07.1999 року, актовий запис №738.

На момент смерті ОСОБА_5 позивачі були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить довідка форми №3 ЖБК «ВЕСНА» від 12.04.2016 року №45.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина.

До складу спадкового майна зокрема входить квартира АДРЕСА_2.

Зазначена квартира є кооперативною трьохкімнатною ізольованою квартирою загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м., про що свідчить довідка ЖБК «ВЕСНА» №97 від 05.09.2016 року та Технічний паспорт на квартиру від 07.07.2016 року.

Згідно довідки №97, виданої ЖБК «ВЕСНА» 05.09.2016 року, пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_2 в розмірі 5 992,22 гривень виплачений повністю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, який був членом ЖБК «ВЕСНА» на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 27.09.1971 року №690.

Відповідно до листа Київського міського бюро технічної інвентаризації від 01.08.2016 року згідно з даними бюро квартира АДРЕСА_2 на праві власності не зареєстрована.

У встановлений законом строк позивачі звернулись до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори із відповідними заявами про прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_5, про що свідчить Витяг про реєстрації в спадковому реєстрі від 21.06.2016 року №44228169.

Коли позивачі звернулись до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_2, державний нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складена 25.07.2017 року державним нотаріусом П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 та рекомендував звернутись до суду із позовом про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України УРСР «Про власність» в редакції, що діяла станом на 24.03.1992 року члени житлового, житлово-будівельного кооперативу, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Отже, вбачається, що право власності члена житлово-будівельного кооперативу на квартиру раніше виникало моменту виплати паю і не вимагало державної реєстрації.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

У відповідності до абз. З п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за залові або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після й смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1264 ЦЦ України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або із застереженням. Спадщина належить спадкоємцю з моменту її відкриття незалежно від часу прийняття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщи може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об'єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження.

Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державне реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, зважаючи на вищевикладене можна стверджувати, що померлий ОСОБА_5 будучи членом ЖБК «ВЕСНА» повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру АДРЕСА_2 і став за життя її власником, у зв'язку з цим дана квартира входить до складу спадщини, а тому за позивачами як спадкоємцями за законом першої черги має бути визнано право власності на вказану квартиру. Але оскільки померлий не зареєстрував у відповідні органах право власності на спірну квартиру, позивачі не можуть вступити в спадщину в загальному порядку і змушені звертатися до суду з даним позовом.

Кооперативна квартира спочатку є приватною власністю кооперативу як юридичної особи, а після повної виплати членом кооперативу пайового внеску переходить в його приватну власність як фізичної особи (ст. 384 ЦКУ). При цьому всі господарські, прибудинкові споруди, а також прибудинкова територія залишаються у власності кооперативу.

В кооперативі право власності на житлову площу після виплати паю набуває тільки член кооперативу. Якщо пай виплачувався в шлюбі, квартира є спільною сумісною власністю подружжя. При поділі майна подружжя (або чоловік), який перебував у шлюбі і брав участь у виплаті пайового внеску, може отримати свою частку в праві на квартиру або за спільною згодою, або через суд.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 18.07.1996 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва вбачається, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 було розірвано 18.07.1996 року.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 21.08.1996 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м. Києва вбачається, що ОСОБА_9 уклала шлюб з ОСОБА_10, 21.08.1996 року.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 09.12.2006 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві вбачається, що ОСОБА_11. уклала шлюб з ОСОБА_12, 09.12.2005 року, та після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 присвоєно прізвище ОСОБА_12.

Відповідно до листа третьої особи: ОСОБА_4 остання не заперечує щодо заявлених позивачами позовних вимог. На виділ частки спільного майна подружжя не претендує.

Враховуючи викладене вище та вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку, що за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинно бути визнано право власності по Ѕ частині кожній квартири АДРЕСА_1 загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м. в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 372, 1226, 1258, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_4, про визнання права власності впорядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м. в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 61,3 кв.м., житловою площею 35,5 кв.м. в порядку спадкування за законом.

Сторони по справі:

Позивачі:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1;

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_2;

Відповідач:

- Київська міська Рада, місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, Ідентифікаційний код 22883141;

Треті особи:

- Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, місцезнаходження: м. Київ, пров. Музейний, 2-Д, Ідентифікаційний код 34691374;

- ОСОБА_4, місце проживання: АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя: Н.Г. Таран