Справа №: 398/2646/18
провадження №: 2/398/191/19
"18" січня 2019 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді: Ніколаєва М.В.,
з участю секретаря: Безкоровайної А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя між ними не склалося через різність характерів, непорозуміння. Майже одразу після одруження, а саме з 2000 року і по сьогоднійшній день разом не проживають та не ведуть спільного господарства.
Від шлюбу з відповідачем дітей не мають.
В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 24 червня 1998 року сторони зареєстрували шлюб у Палаці урочистих подій Олександрійського міськвиконкому України, актовий запис №240, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ №039744 від 24.06.1998 року.
Спільних дітей подружжя не має.
Відповідач не бажає подати до органу реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про розірвання шлюбу.
Згідно роз'яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони припинили шлюбні відносини через несумісність характерів та непорозуміння. З 2000 року припинили спільне проживання. Примирення між ними не досягнуто.
Дані правовідносини регулюються ст. ст.110, 112 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
При розгляді справ про розірвання шлюбу, суд за правилами 112 Сімейного кодексу України з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
На підставі вищевикладеного суд вважає, що причини розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, що є морально-правовою основою шлюбу.
Тому, враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Керуючись ст.112 СК України, ст.ст. 200, 206, 264, 265 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити повністю.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), зареєстрований 24 червня 1998 року Палацом урочистих подій Олександрійського міськвиконкому України, актовий запис №240.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.
Шлюб вважати припиненим у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційну скаргу на заочне рішення може бути подано позивачем до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя М.В.Ніколаєв