Справа № 346/5342/18
Провадження № 2/346/383/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 подала до суду даний позов та уточнену заяву, посилаючись на те, що її мати, ОСОБА_3 була власником 37/100 частин будинковолодінь АДРЕСА_1 на підставі рішення Коломийського міського суду Івано-Франківської області від 29 листопада 1996 року у справі № 2-52.

09 березня 2012 року ОСОБА_3 померла, залишивши заповіт, посвідчений 23 травня 2011 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1179, згідно якого заповіла позивачу ОСОБА_1 житловий будинок № АДРЕСА_1, а відповідачу ОСОБА_2 - житловий будинок АДРЕСА_1

Згідно даних Коломийського МБТІ спадкодавиці ОСОБА_3 належала 31/100 частина в будинку АДРЕСА_1

Вказує, що після смерті матері вона, позивач, звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус витребувала подати правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. Отримати свідоцтво про право на спадщину вона, позивач не в змозі у зв'язку з тим, що наявні розбіжності в площі житлового будинку.

Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно - 31/100 частину житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями в АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права

власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1268 ЦК України встановлено,що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 була власником 37/100 частин (31/100+60/100) будинковолодінь відповідно АДРЕСА_1 на підставі рішення Коломийського міського суду Івано-Франківської області від 29 листопада 1996 року у справі № 2-52 (а.с.6), що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 62295 від 07 вересня 2018 року (а.с.5,6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла про що в книзі реєстрації смертей цього ж дня зроблено відповідний актовий запис № 122 (а.с.10)

ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 23 травня 2011 року державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 1179, згідно якого заповіла позивачу ОСОБА_1 житловий будинок № АДРЕСА_1, а відповідачу ОСОБА_2 - житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.8).

Із повідомлення Коломийського МБТІ № 819/01-16 від 09 грудня 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 є власником 31/100 частини будинку АДРЕСА_1 (а.с.41). Згідно виписи з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ № 62295 від 07.09.2018 року загальна площа житлового будинку НОМЕР_3 змінилась з 123,2 кв.м на 125,9 кв.м., а житлова з 54,1 кв.м. на 54,3 кв.м. за рахунок демонтажу печей (а.с.5).

Позивач, прийнявши спадщину після смерті матері, подала заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, до Коломийської МДНК, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31371865 від 14.08.2012р. та спадковою справою № 172/12.

Однак нотаріус постановою від 23 січня 2014 року № 52/02-14 відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у пред»явлених документах є розбіжності в площі нерухомого майна, а саме : до житлового будинку НОМЕР_3 добудована прибудова літерою «А5» площею 6,9 кв.м. самочинно, а у житловому будинку НОМЕР_4 площа приміщення № 8 змінилась з 16.9 кв.м. на 16,6 кв.м. за рахунок влаштованої печі (а.с.9).

Згідно Звіту про оцінку нерухомого майна ПП «Брусилів-Сервіс» від 12 жовтня 2018 р. ринкова вартість 31/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 становить 88396 грн. (а.с.23-38).

Відповідно до ч. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті, тому позивач звернулась з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо задоволення позовних вимог про що 28.01.2019 року подала до суду заяву.

Отже, суд прийшов до переконання, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 31/100 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд: сарай - В, 1/3 частину вбиральні, 1/3 частину огорожі, що знаходяться в АДРЕСА_1.

На підставі наведеного та ст. ст..346, 392,122,1234,1268 ЦК України, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та ст.ст. 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, право власності на нерухоме майно - 31/100 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами: сарай - В, 1/3 частину вбиральні, 1/3 частину огорожі по АДРЕСА_1, загальною площею 125, 9 кв.м., житловою площею 54, 3 кв.м., вартістю 88396 (вісімдесят вісім тисяч триста дев»яносто шість) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім'я сторін, їх місце знаходження та проживання:

ОСОБА_1, місце проживання АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1;

ОСОБА_2, місце проживання АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2.

Суддя Беркещук Б. Б.