Справа № 127/1480/19
Провадження № 2/127/217/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Дернової В.В., секретаря Тронт М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціальної політики Вінницької міської ради про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 соціальної політики Вінницької міської ради про стягнення коштів та просив стягнути з ОСОБА_2 соціальної політики Вінницької міської ради на його користь грошові кошти по недоплаченій щорічній грошовій допомозі на оздоровлення за 2014 рік в сумі 5970 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2014 року, яка набрала законної сили 27.12.2014 року, у адміністративній справі № 127/24030/14-а за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії до цього часу залишається невиконаною у частині виплати коштів, чим порушуються його права.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 соціальної політики Вінницької міської ради ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов від 11.02.2019 року (а.с. 17-20) та просила відмовити у його задоволенні.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 грудня 2014 року, яка набрала законної сили 27.12.2014 року (з урахуванням ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2015 року), у адміністративній справі № 127/24030/14-а за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії було визнано протиправними дії ОСОБА_2 соціальної політики Вінницької міської ради щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 за 2014 рік щорічної допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов'язати ОСОБА_2 соціальної політики Вінницької міської ради провести перерахунок та здійснити виплату ОСОБА_1 щорічної грошової допомоги на оздоровлення за 2014 рік відповідно до ст. 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат з урахуванням виплаченої грошової допомоги.

Однак, на даний час вказане cудове рішення залишається невиконаним у частині виплати коштів у звязку із відсутністю бюджетних асигнувань, що підтверджується листами ОСОБА_2 соціальної політики від 12.03.2015 року № 08-00-019-8495, від 15.02.2017 року № К-98-13534 (а.с. 6-8).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2018 року у цивільній справі № 127/3980/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціальної політики Вінницької міської ради про стягнення грошових коштів по недоплаченій грошовій допомозі на оздоровлення за 2011 рік, «судами попередніх інстанцій встановлено, що між ОСОБА_1 та відповідачем існує спір щодо фактичного виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2014 року у справі № 2-а/12767/11/0212, яка відповідачем виконана лише частково; зроблено розрахунок одноразової допомоги на оздоровлення позивачу в сумі 4 680 грн.; але вказана сума до теперішнього часу позивачу не виплачена; для захисту прав ОСОБА_1 не потрібно окреме рішення суду про стягнення суми».

Отже, суд вважає за необхідне застосувати вказаний висновок Верховного Суду у аналогічній справі, що підставою для відмови у задоволенні позову у даній справі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 82, 141, 247, 263-265, 259, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 соціальної політики Вінницької міської ради про стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1)

ОСОБА_2 соціальної політики Вінницької міської ради (м. Вінниця, вул. Соборна, буд. 50; )

Повний текст судового рішення складено 10.04.2019 року.

Суддя