ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Херсон

Номер справи: 766/19810/17

Номер провадження: 22-ц/819/36/19

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Кузнєцової О.А.

Приходько Л.А.,

секретар Кутузова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2018 року, у складі судді Хайдарової І.О. в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на сина, який продовжує навчання

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на сина, який продовжує навчання

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 25 квітня 2013 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2012 року і до досягнення повноліття включно.

Посилаючись на те, що 17.10.2017 року їхньому сину виповнилось 18 років і він продовжив навчання в КВНЗ «Херсонське училище культури» Херсонської обласної ради, з терміном закінчення курсу 29.06.2018 року, а відповідач ОСОБА_2, маючи заборгованість по сплаті аліментів, у зв'язку з досягненням сином повноліття відмовляється надавати допомогу на його утримання, хоча має змогу, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частина всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 18.10.2017 року до закінчення навчання

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15.11.2017 року до закінчення навчання в учбовому закладі, але не більше як до досягнення ним 23 років, без урахування часу канікул.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Суд вирішив питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, зазначаючи, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду щодо наявності підстав для стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання не відповідають обставинам справи та всупереч положенням статей 199 СК України зроблені без врахування наявності необхідності надання допомоги та його матеріального стану та можливості надання такої допомоги.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

ОСОБА_3 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилась, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи,.

Заслухавши доповідача, пояснення відповідача та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У процесі судового розгляду справи суд першої інстанції встановив, що сторони є батьками - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після досягнення вісімнадцятирічного віку продовжив навчання на ІІІ курсі, спеціальності "Образотворче та декоративне прикладене мистецтво" в КВНЗ "Херсонське училище культури" ХОР.

При цьому содом встановлено та прийнято до уваги при ухвалені оскаржуваного рішення, те що на утримані відповідача є неповнолітня дитина, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який хворіє дитячим церебральним паралічем з тяжкими руховими порушеннями та є інвалідом.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Аналіз наведених правил дає підстави для висновку, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

СК України встановлює принцип рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Таким чином, суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги, взявши до уваги надані сторонами докази, вірно визначив розмір аліментів, за сукупністю встановлених фактів зокрема того, що спільна дитина сторін продовжує навчання у зв'язку з чим потребує додаткової допомоги, а у відповідача на утримані перебуває його малолітня дитина з інвалідністю, що на думку колегії суддів апеляційного суду не свідчать про неможливість працювати та надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання, оскільки обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, а отже суд першої інстанції визначив розмір аліментів на дитину з батька у відповідності до встановлених обставин, що мають значення для вирішення цього питання та вимог закону.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, щорішення суду першої інстанції ухвалене судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволені позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: О.А. Кузнєцова

Л.А. Приходько

Повний текст рішення складений 18 січня 2019 року

Суддя: І.В. Вейтас