Справа № 169/1079/18
Провадження № 2/169/162/19
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2019 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Тітівалова Р.К.,

з участю

секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Клюської сільської ради Турійського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Клюської сільської ради Турійського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позов мотивований тим, що 09 серпня 2014 року померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно. ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала, дітей не мала, а з 2012 року проживала у Луцькому геріатричному пансіонаті. У родинних стосунках вони не перебували і про те, що ОСОБА_2 склала на його імя заповіт йому відомо не було. Вказуючи, що встановлений законом шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, просив визначити йому додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

У підготовче засідання позивач не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить його задовольнити та розглядати справу без його участі.

Представник відповідача у підготовче засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій вказав, що Клюська сільська рада позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності.

Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не зявилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3 статті 1223, частина 1 статті 1220, частина 1 статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до часини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина 3 статті 1272 ЦК України).

За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала, рідних братів, сестер, дітей не мала та проживала одиноко, померла 09 серпня 2014 року і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с. 9, 29).

У період з 08 вересня 2012 року по день смерті ОСОБА_2 на повному державному забезпеченні проживала у Луцькому геріатричному пансіонаті Волинської обласної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: вулиця Теремнівська, 70, місто Луцьк, Волинська область. За вказаною адресою було зареєстровано місце проживання спадкодавця. (а.с. 12).

До переїзду ОСОБА_2 на проживання в пансіонат ОСОБА_1 доглядав за нею, допомагав їй у веденні підсобного господарства, проводив поточні ремонти житлового будинку за її місцем проживання (а.с. 29).

За життя ОСОБА_2 26 листопада 2010 року склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Відповідно до паспорта громадянина України серії АС 617087 позивач ОСОБА_1 народився 16 липня 1959 року в селі Тагачин Турійського району Волинської області (а.с. 5).

Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, заповіт від 26 листопада 2010 року є чинним, що обєктивно підтверджується інформаційними довідками зі спадкового реєстру (а.с. 22-23).

Аналіз наведених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, а спадкоємці за законом після смерті ОСОБА_2 відсутні.

На час смерті ОСОБА_2 позивач з нею постійно не проживав, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статей 1269, 1270 ЦК України останній у шестимісячний строк зобовязаний був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач покликався на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що в розумінні закону зі спадкодавцем вони в родинних відносинах не перебували, близько двох років остання проживала у пансіонаті і про складений на його імя заповіт йому відомо не було, в звязку з чим з обєктивних причин він не міг подати у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини.

Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини 3 статті 1272 ЦК України поважними, оскільки вони обєктивно унеможливили подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію ним передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини.

За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 три місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з вищенаведених положень процесуального закону та враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то судові витрати слід розподілити таким чином: повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, - 352 грн 40 коп.; стягнути з відповідача в користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, - 352 грн 40 коп.

На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та керуючись статтями 141, 142, 200, 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 09 серпня 2014 року.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України у Турійському районі Волинської області повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок, сплачений відповідно до квитанції ТВБВ 10002/0131 Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» № 97 від 10 грудня 2018 року на рахунок № 3397, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37834092, код банку отримувача (МФО) 899998, отримувач коштів УК у Турійському районі/Турійський рн/22030101.

Стягнути з Клюської сільської ради Турійського району Волинської області в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Клюська сільська рада Турійського району Волинської області, адреса місця знаходження: вулиця Тагачинська, 1, село Клюськ, Турійський район, Волинська область, код за .

Повне рішення складено 22 січня 2019 року.

Головуючий