Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 518/665/13-ц
Провадження № 2/499/35/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"18" січня 2019 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю секретаря судового засідання Дібрової О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтневої сільської ради Ширяївського району Одеської області, ОСОБА_3, третя особа - Ширяївська РДА Одеської області, про визнання неправомірним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання неправомірним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на наступні обставини.

Батько позивача, ОСОБА_4 за життя мав житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер, ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла його дружина, мати позивача - ОСОБА_5 Отже, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батьків. За його згодою у вищевказаний житловий будинок була вселена його донька - ОСОБА_3 Вони спільно користувалися вищевказаним будинком та земельною ділянкою під ним, однак у 2013 році донька позивача та її чоловік почали чинити перешкоди у користуванні ним будинку. Так, у 2013 році позивач дізнався, що рішенням виконавчого комітету Жовтневої сільської ради від 29.02.2012 року №23 право приватної власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 було оформлено на відповідача - ОСОБА_3, та на підставі цього рішення було видано свідоцтво про право власності на вказаний будинок на ім'я відповідача.

Так, позивач вважає себе спадкоємцем першої черги за законом після смерті батьків, а тому будинок належить виключно йому, рішення виконавчого комітету є незаконним, разом з тим відповідач є спадкоємцем шостої черги за законом, за набувальною давністю право власності оформити не могла, оскільки про це повинно бути наявне рішення суду.

У зв'язку з чим, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Жовтневої сільської ради Ширяївського району №23 від 29.02.2012 року «Про оформлення права приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1», визнати незаконним та скасувати видане на підставі оскаржуваного рішення виконкому свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 25.07.2012 року на ім'я ОСОБА_3 та скасувати його державну реєстрацію, визнати за ним - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право приватної власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1, який до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 року фактично належали моєму батьку - ОСОБА_4.

У судове засідання позивач не з'явився, проте надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав.

Представник відповідача Жовтневої сільської ради у судове засідання не з'явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, проте надала заяву, в якій просила у задоволенні позову відмовити, оскільки вони є безпідставними, просила справу слухати у її відсутність.

Представник третьої особи Ширяївської РДА Одеської області у судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву про визнання позову в повному обсязі, просила справу слухати у її відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що відсутні законні підстави для задоволення позову та у задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Так, у судовому засіданні були встановлені наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Згідно з відповіддю нотаріальної контори, спадкова справа на померлого ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року була заведена на підставі заяви дружини померлого - ОСОБА_5, на її ім'я було видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається з грошових заощаджень, що знаходяться на зберіганні в ощадбанку.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Відповідно до відомостей зі спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилася.

Дівоче прізвище ОСОБА_3 - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 (дівоче прізвище - ОСОБА_3., її батьком є ОСОБА_1, тобто позивач.

Відповідно до довідки про склад сім'ї, ОСОБА_3 проживає разом з чоловіком та сином.

Відповідно до копії витягу про державну реєстрацію прав, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_3 належить на праві власності ОСОБА_3.

Відповідно до наданих копії погосподарської книги за 1996 - 2000 роки, у будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_4, ОСОБА_5, які померли ІНФОРМАЦІЯ_2 року та ІНФОРМАЦІЯ_3 року відповідно та ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3., ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до наданої довідки Жовтневої (нині - Петровірівська) сільської ради Ширяївського району Одеської області, яка була складена на основі копій погосподарських книг, копії яких було надано суду, головним господарем спірного будинку з 1996 рік по 2006 рік значиться ОСОБА_4, з 2006 року по 2015 рік головним господарем значиться ОСОБА_3

Так, в матеріалах справи відсутня копія оскаржуваного рішення виконавчого комітету, яке просить скасувати позивач, ухвалою суду було витребувано вказане рішення за ініціативою суду, оскільки на думку суду позивач зловживав своїми процесуальними правами не надавши його копію та не заявляючи клопотання про його витребування, однак в цій частині ухвала суду виконана не була.

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходив з такого.

Враховуючи, що спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР ред. 1963 про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення спадщини права на спадщину.

Суд звертає увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом.

Так, відповідно до ст. 548 ЦК ред. 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а відповідно до ст. 549 ЦК України ред. 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини не проживав та не був зареєстрований у спірному будинку, що підтверджується витягами з погосподарської книги, інші відомості, які б підтверджували, що позивач фактично вступив в управління або володіння спадковим майном у суду відсутні, позивачем не надані. До нотаріальної контори після смерті батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_5 не звертався.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою судового доказування є всебічне, повне, об'єктивне з'ясування всіх обставин, що мають істотне значення для правильного розгляду і вирішення справи. Обов'язок забезпечити в ході провадження повноту доказового матеріалу, що дозволяє встановити істину у справі в цивільному процесі, покладений на сторони, інших юридично заінтересованих у вирішенні справи осіб та суд.

У зазначеній нормі закріплюється головний елемент змагального початку цивільного процесу: кожній заінтересованій особі слід довести факти, які обґрунтовують її юридичну позицію.

Обов'язки сторін з доказування розподіляються таким чином: позивач повинен доказати факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача; відповідач же повинен доказати ті факти, на які він посилається, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову.

Позивачем на виконання зазначених норм законодавства не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які беззаперечно свідчать про те, що він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; що він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, а також що вказані дії вчинені ним протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України,права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Дослідивши всі зібрані по справі докази, суд прийшов до переконання, що позивачем не доведено, що рішення сільської ради суперечить вимогам чинного законодавства, не надано копії спірного рішення, не зазначено підстав його незаконності, окрім вказівки на ту обставину, що він є спадкоємцем після смерті батьків та спадщину прийняв, що у судовому засіданні підтвердження не знайшло,та ту обставину, що позивач являється суб'єктом права власності на спірний житловий будинок. Судом не встановлено порушень права ОСОБА_1 як спадкоємця.

Таким чином суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено перед судом, що його права були порушені відповідачами, та що такі згідно ст. 15 ЦК України підлягають захисту чи відновленню у способи, визначені ст. 16 ЦК України. Із наведеного слідує, що заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачами, стягненню з відповідачів не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Жовтневої сільської ради Ширяївського району Одеської області, ОСОБА_3, третя особа - Ширяївська РДА Одеської області, про визнання неправомірним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Якщо апеляційну скаргу не було подано, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. В. Погорєлов