Дата документу 02.04.2019 Справа № 335/4346/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 335/4346/15 Головуючий у 1 інстанції Калюжна В.В.
Провадження №22ц/807/276/19 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Кулабуховій І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ТОВ «Порше Мобіліті» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3., який в ході розгляду справи було уточнено, про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування зазначало, що 19.09.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 500010631. Відповідно до вказаного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 196920,00 грн., строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою. Цільове призначення кредиту - купівля автомобіля марки VW, модель GOLF VII, рік випуску 2013. Починаючи з листопада 2013 року Відповідачем було порушено зобов'язання за договором, та на час подання уточненого позову станом на 29.03.2018 року сума заборгованості за Кредитним договором становить 515971,07 грн.

Просило суд в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3, відповідно до кредитного договору № 500010631 від 19.09.2013 року у загальному розмірі 515971,07 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 341435,88 грн., процентів за його користування за період з 01.03.2015 року по 29.03.2018 року у розмірі 105631,73 грн. та збитків у розмірі 68 903,46 грн., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, модель GOLF VII, рік випуску 2013, та стягнути судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2018 року позовні вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Порше Мобіліті» подало апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні просило рішення суду першої скасувати та ухвалити нове рішення, яким вищезазначений позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх безпідставності.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на встановлених обставинах та відповідає вимогам матеріального закону.

З матеріалів справи вбачається, що 19.09.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 500010631, за умовами якого відповідачу надано грошові кошти у розмірі 196920,00 грн., що еквівалентно на дату укладення договору 24000 доларів США строком на 60 місяців зі змінною процентною ставкою (т. 1 а.с. 10-18).

Відповідно до вищезазначеного договору цільовим призначенням кредиту є придбання автомобіля марки VW, модель GOLF VII, рік випуску 2013, об'єм двигуна 1968. Відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредит у повному обсязі згідно графіка платежів, який є частиною договору (т. 1 а.с. 19-21).

24 вересня 22013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 укладено договір застави транспортного засобу №50010631, за яким з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором Відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель GOLF VII, рік випуску 2013, об'єм двигуна 1968, реєстраційний номер НОМЕР_1, заставною вартістю 246150 грн. (т. 1 а.с. 25-28).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ст. 526, 530, 623, 624, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений у ньому строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки.

Статтями 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань

(неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим 20.02.2014р. Позивачем на адресу Відповідача було направлено Вимогу (повідомлення) від 17.02.2014р. щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (т. 1 а.с. 31-33).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що надіславши 20.02.2014 року вимогу щодо дострокового погашення кредиту від 17.02.2014 року ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 500010631 від 19.09.2013 року, згідно п.3.3 Договору змінив строк виконання зобов'язання.

Твердження ТОВ «Порше Мобіліті» в апеляційній скарзі відносно того, що чинне законодавство України, а також положення укладеного між Сторонами кредитного договору не передбачають такої підстави припинення кредитного договору як направлення Вимоги щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості, яка залишається не виконаною Боржником, є помилковими. Колегія звертає увагу, що судом першої інстанції, шляхом надіслання вимоги про дострокове повернення кредиту встановлено факт зміни строку виконання зобов'язання, а не його припинення.

Верховний Суд України у постановах від 21 січня 2015 року (№ 6-190цс14) та від 27 січня 2016 року (№ 6-990цс15) висловив правову позицію про те, що, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання.

Таким чином, надіславши 20.02.2014 року вимогу щодо дострокового погашення кредиту від 17.02.2014 року, на підставі п. 3.3 Кредитного Договору строком повернення кредиту визначено 22.03.2014 року.

З матеріалів справи також вбачається, що 05.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком A.M. було вчинено виконавчий напис №786, за яким звернуто стягнення на автомобіль марки VW, модель GOLF VII, рік випуску 2013, за рахунок коштів від реалізації якого необхідно задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» про стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 260362,65 грн. (т.1 а.с.29-30).

Колегія суддів також погоджується з висновком суду, що звертаючись до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису ТОВ «Порше Мобіліті» визначило загальну суму заборгованості відповідача ОСОБА_3 у розмірі 260362,65 гривень.

Постановою головного державного виконавця Орджонікідзевського районного ВДВС ЗМУЮ Касас Коньон О.Р. від 04.02.2015року про закінчення виконавчого провадження встановлено повне фактичне виконання виконавчого документа. Платіжне доручення №5739 від 08.12.2014р. про перерахування на р/рахунок ТОВ «Порше Мобіліті» коштів у розмірі 260362,65 грн. було направлено до відповідного Державного казначейства для виконання (т. 1 а.с.35-36).

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідносини, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України, встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, у зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань кредитор скористався своїм правом, передбаченим законом (ч.2ст.1050 ЦК України) та умовами договору ( п.3.3), та звернувся у лютому 2012 року з вимогою до ОСОБА_3 про дострокове повернення кредиту, в подальшому позивач у травні 2014 року звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Виконавчим написом з відповідача достроково стягнута заборгованість по кредиту та нарахованим процентам в розмірі 260362,65 грн., яка ОСОБА_3 сплачена.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що ТОВ «Порше Мобіліті» повинен був здійснювати зарахування грошових коштів, сплачених в рахунок повного погашення заборгованості у відповідності до її складових які відображені у виконавчому написі нотаріуса №786 від 05.05.2014р., як остаточному виконавчому документі, на підставі якого було відкрито виконавче провадження та проведено стягнення.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Порше Мобіліті» посилався на те, що сторони в кредитному договорі встановили еквівалент суми кредиту в доларах США, у зв'язку із чим з відповідача підлягає стягненню курсова різниця заборгованості за тілом кредиту та процентами.

Проте, чинним законодавством не передбачено стягнення з жодної із сторін договору курсової різниці у разі збільшення або зменшення курсу іноземної валюти до національної грошової одиниці, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Крім того, стягнення курсової різниці фактично створює накладення повторного стягнення за тими ж зобов'язаннями, що є неприпустимим.

Доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до викладення обставин, що містяться в позовній заяві, і яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування обґрунтованого та законного рішення суду.

Також позивач просив стягнути з відповідача збитки, сплачені позивачем за супроводження процесу звернення стягнення на предмет застави у сумі 68903,46 грн.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, установивши, що 28 листопада 2014 року ОСОБА_3 повністю сплатив кредитору борг у сумі 260362,65 грн., яка визначена ТОВ «Порше Мобіліті» під час звернення до нотаріусу за вчиненням виконавчого напису, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову задоволенні відповідних вимог позову ТОВ «Порше Мобіліті» у зв'язку із їх недоведеністю та необґрунтованістю. При цьому, суд вірно зазначив про те, що витрати на правову допомогу не є збитками у розумінні статті 22 ЦК України, а тому не підлягають стягненню у порядку, визначеному позивачем, а також правильно вказав на недоведеність позивачем решти позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до викладення обставин, що містяться в позовній заяві, і яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування обґрунтованого та законного рішення суду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» - залишити без задоволення..

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2018 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08 квітня 2019 року.

Головуючий:

Судді: