Справа № 664/516/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: головуючого судді Бойко В.П.,

секретар судового засідання Сорока М.С.,

за участі представників ДВС ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Олешки скаргу ОСОБА_3, подану його представником ОСОБА_4 на бездіяльність державного виконавця,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною скаргою.

В скарзі вказано, що заочним рішенням Цюрупинського районного суду від 07.07.2016 року по справі № 664/516/16-ц з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" стягнуто 9358,65 грн. 10.08.2016 року на виконання цього рішення суду виданий виконавчий лист. Державним виконавцем Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_5 06.10.2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 52544324, а постановою цього ж виконавця від 07.09.2017 року накладений арешт на все належне ОСОБА_3 майно, арешт зареєстрований в спеціальному розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження - 22220459 від 07.09.2017 року. В подальшому, ухвалою Цюрупинського районного суду від 26.10.2017 року по справі № 664/516/16-ц заочне рішення суду від 07.07.2016 року по справі № 664/516/16-ц скасоване, а рішенням від 06.02.2018 року Цюрупинського районного суду від 06.02.2018 року по цій же справі № 664/516/16-ц, в задоволені позову ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" до ОСОБА_3 відмовлено. 19/12/2017 року представник ОСОБА_3 подав до Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області заяву про закриття виконавчого провадження № 52544324 на підставі ухвали Цюрупинського районного суду від 26.10.2017 року по справі № 664/516/16-ц про скасування заочного рішення. В той же час державним виконавцем не вчинено дій щодо реєстрації припинення обтяження (арешту). 24.09.2018 року ним подано заяву щодо даного припинення, але відповіді ним не отримано. Просить визнати бездіяльність неправомірною, зобов'язати Начальника Олешківського РВ ДВС зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинення обтяження (арешту) його майна, який було накладено 07.09.2017 року, та стягнути витрати на правову допомогу в сумі 4914,80 гривень з начальника Олешківського РВ ДВС та державного виконавця порівну.

Представники Олешківського РВ ДВС ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечили проти задоволення скарги. Пояснили, що припинення оспорюваного обтяження вже зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також просять відмовити в задоволенні вимог про стягнення судових витрат.

Заслухавши пояснення, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити частково за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги скаржника були задоволені Олешківським відділом ДВС, арешт знято. Отже підстав задовольняти скаргу в частині зняття арешту немає. В той же час, суд враховує, що скаржником понесено судові витрати на правову допомогу в сумі 4914.80 гривень, які він просить стягнути. Судом враховується, що дані витрати він поніс до подання скарги та після його звернення до виконавчої служби і бездіяльність Олешківського РВ ДВС спричинила необхідність звернення скаржника за правовою допомогою. Судом враховано, що вимоги про зняття арешту були виконані тільки після подання скарги до суду. Отже, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу суд визнає обгрунтованими.

Відповідно до ст.452 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Встановлено, що скаржник просить стягнути витрати з посадових осіб Олешківського РВ ДВС, але це суперечить положенням ст.452 ЦПК України. Отже, дані судові витрати слід стягувати з органу ДВС. При цьому, суд, із врахуванням положень ст.452 ЦПК України вважає, що така зміна особи, з якої будуть стягнуті судові витрати не є виходом за межі заявлених вимог.

Виходячи із вищезазначеного, суд приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України,ч.6 ст.259 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити частково.

Стягнути з Олешківського РВ ДВС головного ТУЮ в Херсонській області () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) 4914,80 гривень в рахунок відшкодування судових витрат.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.П.Бойко

Повний текст ухвали виготовлено 11.04.2019 року.