Справа № 351/909/18
Номер провадження №2-о/351/2/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Калиновського М.М.,

присяжних Сандуляка І.І., Васкула О.В.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи: Снятинський психоневрологічний інтернат, опікунська рада Бурштинської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася в суд із заявою про визнання ОСОБА_4 недієздатним, мотивуючи тим, що відповідно до рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 10.02.2006 р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний недієздатним. ОСОБА_4 хворіє психічною хворобою і являється інвалідом І групи. ОСОБА_4 знаходиться у психоневрологічному інтернаті на повному державному забезпеченні, який зачислений у список вихованців. Зважаючи на те, що з моменту прийняття рішення про недієздатність ОСОБА_4 пройшло більше двох років, а строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, на даний час опіку над ОСОБА_4 хоче здійснювати його мама- заявниця по справі ОСОБА_3, а тому остання вимушена звернутися до суду із заявою про визнання ОСОБА_4 недієздатним та встановлення над ним опіки, оскільки стан його здоров'я не покращився, а залишився той самий.

Заявниця та її представник вимоги заяви підтримали повністю з мотивів, викладених в заяві. Просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що проти заяви не заперечує, просив справу розглядати без участі представника.

Зважаючи на стан здоров'я ОСОБА_4 він в судове засідання не викликався.

Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення зі слідуючих мотивів: з рішення Снятинського районного суду від 10.02.2006 р. слідує, що визнано ОСОБА_4 недієздатним.

З довідки від 04.05.2018 р. №01-13/437, виданої Снятинським психоневрологічним інтернатом слідує, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває в Снятинському психоневрологічному інтернаті з 15.08.1998 р. і по даний час на повному державному забезпеченні.

З акту обстеження матеріально- побутових умов проживання ОСОБА_6 слідує, що матеріально побутові умови останньої - добрі.

З рішення виконавчого комітету Бурштинської міської ради Івано-Франківської області від 29.03.2018 р. слідує, що затверджено текст подання про призначення ОСОБА_3 опікуном над сином ОСОБА_4, (ІНФОРМАЦІЯ_1.).

З подання Бурштинської міської ради виконавчого комітету Івано-Франківської області від 02.04.2018 р., слідує, що ОСОБА_3 повністю здійснює догляд за сином та створює всі необхідні умови для проживання. Орган опіки та піклування вважає, що призначення ОСОБА_7 опікуном над сином ОСОБА_4 відповідає інтересам хворого. З огляду на зазначене просили призначити ОСОБА_3 опікуном над сином ОСОБА_4

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №261/2018 від 13.11.2018 р. ОСОБА_4 страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю, що згідно МКХ -10 F71,0. Зазначене захворювання позбавляє підекспертного здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

За таких обставин, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає стійким хронічним психічним розладом - помірною розумовою відсталістю, що згідно МКХ -10 F71,0. Зазначене захворювання позбавляє підекспертного ОСОБА_4здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, та є всі правові підстави для визнання його недієздатним.

При ухваленні рішення про визнання ОСОБА_4недієздатним слід вирішити питання про встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна.

За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун.

Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов'язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов'язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов'язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов'язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров'я, родинні зв'язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов'язки опікуна.

Отже призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Відповідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Частиною 4 статті 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_3 слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.30, 39, 41, 63 ЦК України, ст.ст. 295-300 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 - недієздатним.

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначивши ОСОБА_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2, опікуном над ним та над його майном.

У відповідності до ч.6 ст. 300 ЦПК України, визначити строк дії рішення про визнання ОСОБА_4 недієздатним - два роки з моменту набрання ним законної сили.

Роз"яснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун не пізніше ніж за п'ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Присяжні: підписи

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.