Справа № 645/3117/18
Провадження № 2/645/203/19

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2019 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді Сілантьєвої Е.Є.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
Позивач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою № 46 будинку № 11 А по вул. Амосова в м. Харкові.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є основним наймачем трикімнатної крартири № 46 будинку № 11 А по вул. Амосова в м. Харкові на підставі типового договору найма житла в будинках державного та комунального фонду та ордеру на житлове приміщення №140971 від 12.11.1998 року, виданого на підставі рішення Ленінського виконавчого комітету №288 від 10.11.1998 року. Сімя позивача складається з чотирьох чоловік: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 З середини 2010 року ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі, його речей за місцем реєстрації не має. Його перебування, місце мешкання, засоби звязку з ним відсутні, комунальні послуги він не сплачує, участі в утриманні квартири не приймає, з реєстраційного обліку відповідач добровільно знятий. Вказаний акт підтверджується актом від 31.05.2018 року, який складений за підписами сусідів. Позивач ОСОБА_2 особисто веде господарство, а реєстрація відповідача в квартирі впливає на розмір оплати комунальних послуг, що підвищує його витрати та значно обмежує його законні права.
Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та оригінали документів для огляду в судовому засіданні. Також зазначив, в звязку з неявкою в судове засідання Відповідача, що належним чином повідомлений, від якого не надійшло заяви про причини неявки, на підставі ст. 280 ЦПК України, просив розглядати справу у заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повістки рекомендованою кореспонденцією на адресу місця реєстрації відповідача, яка відповідає даним адресно-довідкового відділу ГУ ДМС України в Харківській області про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3. Причини неявки суду не повідомив, заперечень не надав.
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
У відповідності до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином .
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 10 вересня 2018 року ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харків від 1 листопада 2018 року підготовче провадження по зазначеній цивільній справі закрито та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Приймаючи рішення про ухвалення заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення і послався, щодо тривалості розгляду даної справи, яка пов'язана поведінки відповідача, та з урахуванням подання позовної заяви у лютому 2018 року, на справу «Писатюк проти України», в якій Європейський суд з прав людини зазначив, що "розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета розгляду для заявника.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Під час розгляду справи були допитані свідки.
Так, свідок ОСОБА_7 пояснив, що зі сторонами по справі він знайомий з 2000 року, він їх сусід по будинку. В 2011 року відповідач зник, він був його товаришем, добре дружили. Приблизна з квітня- травня 2011 року відповідач зник, куди саме йому не відомо. Про будь-які конфлікти в сім*ї йому не відомо.
Свідок ОСОБА_8, пояснив, що відповідач по справі був його товаришем, він його добре знав, свідкувалися, мешкають в одному будинку. Останній раз бачив його приблизно десь в 2009-2010 році. Про будь-які конфлікти в сім*ї йому не відомо, куди він зник, також не знає, на теперішній час в квартирі позивача не буває.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що він є сусідом позивача та відповідача, він останній раз ОСОБА_3 бачив в 2011 році, після цього більше не бачив. Відповідача знав з 1999-2000 року, він з ним товаришував. Відповідач не скаржився на будь-які конфлікти. На теперішній час в квартирі позивача не буває
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він є сусідом позивача та відповідача, відповідача не бачив років вісім. Знає його зі шкільних років, разом навчалися в школі. Відповідач не скаржився, що його виганяють, про конфлікти йому нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_5 пояснила, що відповідач по справі її та позивача син. Він вирішив жити самостійно, знімав квартиру, почав бізнесом займатися, осатаній дзвінок був 17.05.2011, син повідомив, що він в Германії. Конфліктів не було, ніхто його не виганяв. До теперішнього часу місце перебування його не відоме.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що позивач його батько, а відповідач брат. Останній раз бачив його, коли в 2011 році у свідка народилася дитина, ОСОБА_3 приїздив у гості, взяв ноутбук, позичив гроші і зник. Дома конфліктів не було, перешкоди брату ніхто не чинив. Де на теперішній час мешкає відповідач йому не відомо з 2011.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона сусідка позивача. Відповідача не бачила близько 10 років, з моменту як він почав жити окремо. Відповідач не скаржився на будь-які конфлікти. Приблизно з 2009 року не бачила ні відповідача ні його речей його в квартирі. Також зазначила, що часто заходить до позивача та його дружини в гості, тому речей не бачила. Зачинених кімнат В квартирі не має. Відповідач ніколи не скаржився на погані стосунки в родині.
Свідок ОСОБА_13 пояснив, що сторони по справі він знає, бо є сусідом на сходинковій клітці. Відповідача не бачив років 7-8. Відповідач ніколи не скаржився на погані стосунки в родині, конфліктів не було, свідку відомо, що відповідача з квартири ніхто його не виганяв.
Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Стороні зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.
З матеріалів справи вбачається, що згідно відповіді з КП «Жилкомсервіс» №1785 від 22.05.2018 року основним квартиронаймачем квартири №46 в буд. 11 А по вул. Амосова в м. Харкові є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований з 23.06.1999 року по теперішній час. Дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрована з 28.03.2002 року по теперішній час, син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 з 23.07.2003 року по теперішній час, син -ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8 з 16.11.2005 року по теперішній час. Заборгованість за комунальні послуги відсутні, зі скаргами з приводу спричинення перешкод в проживанні ОСОБА_14 до КП «Жилкомсервіс» не звертався. (а.с.5).
Згідно ордеру на житлове приміщення №140971 від 12.11.1998 року та типового договору найму житла в будинках державного та комунального фонду ОСОБА_2 є основним квартиронаймачем трикімнатної квартири №46 в буд. 11 А по вул. Амосова в м. Харкові.
Факт не проживання відповідача за вищевказаною адресою підтверджується також актом від 31.05.2018 року, який складений за підписами сусідів: ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_7
Як вбачається з позовної заяви та відомостей відділу адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України в Харківській області від 07.09.2018 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10 б. 11 А кв.46.
Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, реєстрація відповідача порушує його права, створює для нього матеріальні складнощі, бо змушений переплачувати вартість комунальних послу, у звязку з чим просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням .
Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом.
Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Існування домовленості між сторонами про право користування житловим приміщенням не встановлено.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою №4 6 по вул. Амосова б.11 А в м. Харкові.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись 12, 76, 81, 82, 128, 133, 141, 223, 247, 258, 263-265, 280 ЦПК України, ст. 71, 72 ЖК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, таким, що втратив право користування квартирою № 46 будинку 11 А по вул. Амосова в м. Харкові.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст судового рішення складено 10.04.2019 року.
Головуючий суддя