27.03.2019 Справа 337/4368/18
Провадження № 2/337/237/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

адвокатів: Фельського С.Л., ОСОБА_12.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про скасування боргу по аліментам,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, які стягнуті з нього на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 у розмірі 76850 грн. 88 коп.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він з 14.05.2006 року перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від сумісного життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після припинення шлюбних відносин залишилась проживати з матір'ю. 21.09.2006 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя ухвалено рішення, яким стягнуто з нього аліменти на користь ОСОБА_5 на неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.09.2006 року і до досягнення нею повноліття.

У зв'язку з тим, що він 15.01.2007 року був звільнений з роботи, з 23.05.2011 року перебував на обліку як безробітний, тривалий час не мав постійних доходів, перебивався випадковими, нерегулярними та сезонними заробітками, то був позбавлений можливості сплачувати аліменти, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Крім того, він має іншу сім'ю - дружину та малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, яких за законом зобов'язаний утримувати. На даний час працює, але постійно хворіє, сумісного з дружиною доходу ледве вистачає на найнеобхідніші потреби родини, а тому нарахована сума заборгованості для нього є не підйомною.

30.10.2018 року, після усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі суду від 01.10.2018 року, та отримання інформації з підтвердженням зареєстрованого місця проживання відповідача, відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за даним позовом та призначено підготовче судове засідання.

22.11.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій вона позовні вимоги не визнала та зазначила, що вимоги ОСОБА_8 про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами необґрунтовані належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягають. Підстави для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 у розмірі 76850 грн.88 коп. відсутні. Вказує на те, що позивач який є працездатним та здоровим, безпідставно ухиляючись від сплати аліментів протягом тривалого часу, порушує права дитини. Просила в задоволені позову відмовити.

03.12.2018 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому ОСОБА_3 зазначив, що тривала безпричинна відсутність у нього заробітку спростовується його перебуванням на обліку у центрі зайнятості. Заборгованість за аліментами утворилась через незалежні від нього причини, що підтверджено належними та допустимим доказами. Просив позов задовольнити.

10.01.2019 року від відповідача надішли заперечення на відповідь позивача, в якому вона зазначає, що шляхом пред'явленням позовних вимог про звільнення від заборгованості за аліментами, позивач намагається уникнути обов'язку щодо утримання неповнолітньої дитини, заявлені позовні вимоги є незаконними та задоволенню не підлягають. До матеріалів справи додані документи про зміну прізвища відповідача з «ОСОБА_10» на «ОСОБА_4».

Ухвалою суду від 11.03.2019 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_11. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та запереченні на відзив, додатково пояснив, що позивач ОСОБА_3 з 23.05.2011 року по 16.02.2012 року перебував на обліку в центрі зайнятості як безробітний, з 18.07.2012 по 08.04.2013 року був офіційно працевлаштований, але звільнився за власним бажанням. З 2013 року по 2018 рік позивач перебивався випадковими, нерегулярними та сезонними заробітками, тому не мав змоги сплачувати аліменти. З 30.01.2018 року по теперішній час позивач працює на ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», з цього часу отримує постійну заробітну плату та сплачує аліменти на користь відповідача. Також зазначив, що на даний час позивач позбавлений батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 та судовим рішенням ухвалено про зміну розміру стягнутих аліментів на утримання доньки ОСОБА_6 з 1/4 частки доходу позивача до 1/6 частки. Просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_12. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі та просили в задоволенні позову відмовити. Відповідач пояснила, що позивач безпідставно з 2012 року по 2017 рік ухилявся від свого батьківського обов'язку утримувати неповнолітню доньку, взагалі аліменти не сплачував, долею дитини не цікавився, в зв'язку з чим рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 04.12.2017 року він був позбавлений батьківських прав відносно доньки ОСОБА_6 Вона сама утримує дитину, яка часто хворіє, в той час коли позивач, який був завжди працездатним та здоровим, міг та має на даний час змогу сплачувати аліменти на утримання дитини.

Всебічно та повно дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.05.2006 року по 30.11.2006 року. Від сумісного життя мають неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після припинення шлюбних відносин залишилась проживати з матір'ю.

21.09.2006 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_5 на неповнолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.09.2006 року і до досягнення нею повноліття.

03.03.2017 року ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_4.

04.12.2017 року Запорізьким районним судом Запорізької області ухвалено рішення про розбавлення ОСОБА_3 батьківських прав у відношення його малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішення набрало законної сили 15.12.2017 року.

Згідно з довідкою-розрахунком Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 09.08.2018 року ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період із вересня 2006 року по 01.06.2018 року у розмірі 76850 грн. 88 коп.

Згідно з даними, які містяться в трудовій книжці позивача ОСОБА_3, він з 25.11.2004 року по 15.01.2007 року працював електрогазозварювальником ВАТ «Акціонерна компанія «Південтрансенерго» (звільнений за власним бажанням), з 23.05.2011 року по 16.02.2012 року мав статус безробітного та отримував допомогу по безробіттю, з 18.07.2012 року по 08.04.2013 року працював електрогазозварювальником ТОВ «Проектстройсервіс плюс» (звільнений за власним бажанням). З 30.01.2018 року по теперішній час працює газорезчиком на ТАП «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь».

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу в ПФУ (форма ОК-5), ОСОБА_3 мав доходи протягом 2006 року, в січні 2007 року, з липня 2012 року по квітень 2013року, в липні 2013 року, з січня 2018 року по серпень 2018 року. В інші періоди доходів не отримував.

З 09.01.2018 року по 22.01.2018 року ОСОБА_3 перебував на сстаціонарному лікуванні в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР з діагнозом: Дорсопатія поперекового відділу з нейрокопрессорним синдромом. Дискогенналюмбоішілагія з радикулопатією. Протузііміжхребцевих дисків. Дегенеративний стеноз каналу.

Також встановлено, що ОСОБА_3 перебуває у шлюбі зі ОСОБА_9 та має малолітню доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки абоувідповіднихвипадкахзаконніопікунинесутьосновнувідповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до частини другої статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

З'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв'язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд прийшов висновку про відсутність підстав, передбачених ч.2 ст.197 СК України, для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, оскільки заборгованість, яка має місце, не виникла у зв'язку з тяжкою хворобою позивача або іншою обставиною, що має істотне значення.

На переконання суду, перебування позивача з 23.05.2011 року по 16.02.2012 року в статусі безробітного та тривала відсутність офіційного заробітку, в той час коли позивач був працездатним за віком та станом здоров'я, не є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами у розумінні ч.2 ст.197 СК України.

Позивачем не надано доказів щодо поганого стану здоров'я та понесених ним витрат на лікування у зв'язку хворобою у період, за який утворилась заборгованість за аліментами.

При цьому, суд вважає, що вказана заборгованість виникла саме з вини відповідача ОСОБА_3, оскільки останній, достовірно знаючи про обов'язок утримання неповнолітньої дитини та відповідне рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 21.09.2006 року, не сплачував аліменти в необхідному розмірі, чим допустив утворення заборгованості по аліментам, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти в повному розмірі, або доказів, що заборгованість по аліментам виникла з незалежних від нього причин, позивач не надав.

Факт безпідставної тривалої відсутності офіційного працевлаштування не звільняє позивача від обов'язку сплати аліментів і не може бути підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами.

Спірна заборгованість за аліментами виникла саме внаслідок безпідставного невиконання ОСОБА_3 рішення про стягнення аліментів, що також підтверджено рішенням суду про позбавлення його батьківських прав, яке набрало законної сили.

Наявність на утриманні позивача іншої дитини також не є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, проте може бути врахована при вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що зазначені позивачем обставини не мають істотного значення у розумінні ч. 2 ст.197 СК України та не є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, а тому в задоволені позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 197 СК України, ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 про скасування боргу по аліментам.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено судом 05.04.2019 року.

Суддя: Г.Є. Гнатик