Справа № 648/1058/19
Провадження № 2-о/648/50/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року смт. Білозерка

Суддя Білозерського районного суду Херсонської області Рибас А.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1, зацікавлена особа: Херсонська обласна державна адміністрація, про встановлення факту недостовірної інформації, -

в с т а н о в и в :

02 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Білозерського районного суду Херсонської області в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просив встановити факт того, що інформація поширена 25 березня 2019 року на Інтернет сторінці Фейсбук «Хто замовив вбивство ОСОБА_2?» опубліковано статтю під назвою «Хто замовив ОСОБА_2» в мережі Інтернет (https://www.facebook.com/gandziukgate/photos/a.35018/08193/?type=3&theater) про те, що «ОСОБА_1, один з замовників вбивства ОСОБА_2, має піти з посади. Негайно. ОСОБА_3 Порошенко прямим текстом підтвердить, що він теж в схемі. І він теж з вбивцями. Вже прямо. З доказами. Слідство.Інфо опублікували докази тиску ОСОБА_1 на слідство СБУ. ОСОБА_1 їздив до голови СБУ і вимагав припинити розслідування по собі. Це спрацювало. Він не підозрюваний» - є недостовірною.

Ознайомившись із заявою про встановлення факту недостовірності інформації та долученими до неї матеріалами, суддя вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998р.), у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту недостовірності інформації в порядку окремого провадження, заявник посилається на те, що власник веб-сайту та автор статті невідомі, отже відповідно до ст.277 ЦК України та п.13. п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №1 «Про судову практику у справах про захист честі, гідності та ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

При цьому, недостовірної вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких узагалі не було або які були, але відомості про них не відповідають дійсності. Крім того, законодавець уточнює, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка поширила таку інформацію, не доведе протилежне.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст.302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобовязана переконатися в її достовірності.

Захищаючи свої права, особа, щодо якої поширено недостовірну інформацію, має довести факт того, що таке поширення інформації порочить його честь, гідність і ділову репутацію.

Відповідачем у справі про поширення негативної або недостовірної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту/порталу. При цьому саме позивач (людина, яка захищає своє чесне імя) зобовязаний знайти і встановити дані цих осіб, оскільки ця інформація повинна бути відображена в позовній заяві (ст.175 ЦПК України).

У випадку коли автор поширеної інформації невідомий, або його місце проживання/перебування встановити не вдається, якщо інформація носить анонімний характер і доступ на сайт є вільним, то належним відповідачем у такій справі буде сам власник веб-сайту, на якому розміщувався інформаційний матеріал, оскільки саме цей власник ресурсу створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адрес українського сегмента мережі Інтернет. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Відповідно до Закону України «Про телекомунікації», доменне імя позначення (словесне, цифрове, словесно-цифрове), яке використовується для ідентифікації діяльності юридичних і фізичних осіб в мережі Інтернет, з будь-якою метою.

Дані про доменне імя, якщо до нього підключено діючий в мережі Інтернет веб-сайт, мають містити ІР адреси веб-хостингу дані про провайдера на серверах якого розміщено сторінки веб-сайту. Знаючи назву та адресу провайдера, можна звернутись до нього або з адвокатським запитом, або, якщо він ігнорує адвокатський запит, витребувати інформацію про його клієнта замовника послуги хостингу через суд.

Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить суд визнати факт недостовірності інформації, яка поширена в мережі Інтернет на веб-сторінці https://www.facebook.com/gandziukgate/photos/a.35018/08193/?type=3&theater), тобто в даному випадку належним відповідачем є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Заявник зазначає про те, що особа, яка поширила недостовірну інформацію невідома, тобто автора відповідного інформаційного матеріалу та власника веб-сайту встановити неможливо. Разом з тим будь-яких доказів того, що заявником вживалися заходи до встановлення вищевказаних осіб та неможливості їх встановлення, не долучено, в звязку з чим на думку судді, заявник може встановити власника веб-сайту та автора статті, розміщеної на інтернет ресурсі: https://www.facebook.com/gandziukgate/photos/a.35018/08193/?type=3&theater), звернувшись до хостинг-провайдера цього веб-сайту, з відповідним запитом.

Доказів такого звернення або доказів відмови у наданні такої інформації ОСОБА_1 до заяви про встановлення факту недостовірності інформації не долучено.

З урахуванням викладеного, посилання ОСОБА_1 на неможливість встановлення особи, яка поширила недостовірну інформацію та звернення до суду з заявою про встановлення факту недостовірності інформації є непідтвердженим та передчасним, а оскільки із заяви вбачається наявність спору про право, у відкритті окремого провадження за вказаною заявою необхідно відмовити.

Керуючись ст. 260,ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, про встановлення факту недостовірності інформації .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Білозерський районний суд Херсонської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя А.В.Рибас