Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/577/18

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді: Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4, діючи в інтересах ОСОБА_2 на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул.. Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом АВН №406161 від 01.11.2000 року. Відповідач по справі є колишньою дружиною її сина, яка була зареєстрована в будинку в 2006 році, але фактично у вказаному будинку не проживає з 2014 року. Посилаючись на вимоги ст. ст. 405-406 ЦК України, просила визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою: Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області.

Позивач ОСОБА_2, в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Представник позивача за дорученням про надання безоплатної правової допомоги №55 від 07.02.2018 року ОСОБА_4 в судовому також підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою особою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області,оскільки остання протягом 4 років не проживає у вказаному будинку, а її реєстрація створює для позивача перешкоди у реалізації її права власності.

Відповідач ОСОБА_3, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивача, суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача,її представника, свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, та докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.11.2000 року АВН №406161, ОСОБА_2 набула право власності на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, розташованого за адресою: вул.. Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області.

Згідно витягу з домової книги житлового будинку проживаючих за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у будинку зареєстровані: син позивачки ОСОБА_6,його колишня дружина ОСОБА_3 та їхні діти ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Відповідно до акту фактичного проживання в житловому приміщенні від 31 січня 2018 року, складеного комісією у складі ОСОБА_9 - заступника селищного голови, ОСОБА_10 - інспектора житлового фонду, ОСОБА_11 - члена житлово-побутової комісії за свідченнями квартиронаймачів сусідніх будинків Т.Е. ОСОБА_12 Кулаковського у будинку по вул.. Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області ОСОБА_3 не проживає з серпня 2014 року хоча фактично там зареєстрована.

Свідок ОСОБА_5, в судовому засіданні пояснила, що проживає по сусідству з позивачкою по вул. Каланчацька, 32. Їй відомо, що раніше у вказаному будинку проживав син позивачки ОСОБА_6 зі своєю дружиною ОСОБА_3 Однак на протязі більш ніж три роки, колишня дружина сина позивачки у будинку №34 по вул. Каланчацька не проживає, та виїхала за межі смт. Чаплинка де створила іншу сімю.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У ст. 1 першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Принцип непорушності (недоторканності) закріплений і у статтях 319, 326 ЦК України. Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч.1ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул.. Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області. Відповідач ОСОБА_3, яка є колишньою невісткою позивачки не проживає у спірному приміщенні з 2014 року, що підтверджується актом не проживання від 31 січня 2018 року.

Відповідно до правових позицій висловлених судовою колегію в цивільних справах Верховного суду України в звязку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році, при вирішенні спорів, повязаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм глави 6 розділу ІІІ ЖК про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду.

Слід зауважити, що норми глави 2 цього розділу ЖК щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду застосовуються до житлових відносин у приватному житловому фонді, у випадках, коли у главі 6 ЖК є посилання на них або коли схожі житлові правовідносини не врегульовані нормами глави 6 і застосування до них норм глави 2 не суперечить їх змісту.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул.. Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області. Відповідач ОСОБА_2М не проживає у спірному приміщенні з 2014 року, що підтверджується поясненнями позивача, свідка ОСОБА_5 та актом не проживання від 31 січня 2018 року.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що відповідач з 2014 року в спірному будинку не проживає без поважних причин, вказаним жилим приміщенням не користуються більше визначеного законодавством строку, а її реєстрація у жилому будинку за адресою: вул.. Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області перешкоджає позивачці ОСОБА_2 у реалізації її права власності на вказаний жилий будинок, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст.. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджується випискою з архіву про проведення операції №13 від 14.02.2018 року. З огляду на зазначене, суд вважає доводи позивача, в частині вирішення питань про судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: вул.. Каланчацька, 34 в смт. Чаплинка Херсонської області.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий 13.09.2000 року Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 судові витрати в сумі 704/сімсот чотири/ гривні 80 коп.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, строк на подання заяви про його перегляд може бути поновлено, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом до Херсонського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Чаплинський районний суд Херсонської області.

Суддя: І.О. Пилипенко