Номер провадження: 22-ц/813/788/19
Номер справи місцевого суду: 520/6984/17
Головуючий у першій інстанції Огренич І.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Доніної Людмили Анатоліївни на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-Д», обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ» про визнання незаконними та скасування свідоцтв про право власності на багатоквартирний будинок,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою до Виконавчого комітету Одеської міської ради, треті особи: об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вільямса 59-Д», обслуговуючий кооператив «МЖСТ ДОМ», в якій просила визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право колективної власності на будинок, що розташований в АДРЕСА_1, та в цілому складається з 10-ти поверхового житлового будинку (1 черга), загальною площею 6808,8 кв. м., відображеного у технічному паспорті від 08.12.2003 року, яке видано Молодіжному житлово-будівельному товариству «ДОМ» 29.12.2003 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради, а також визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право колективної власності на будинок, що розташований в АДРЕСА_1, та в цілому складається з 118-ти квартирного жилого будинку, загальною площею 8266,1 кв. м., жилою площею 3906,6 кв. м., відображеного у технічному паспорті від 04.08.2004 року, яке видано Молодіжному житлово-будівельному товариству «ДОМ» 18.11.2004 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Доніна Людмила Анатоліївна звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2018 року та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги позивача у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першою інстанцією норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:

- 29.12.2003 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я Молодіжно житлово-будівельного товариства «ДОМ» було видано Свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі Розпорядження Київської районної адміністрації від 25.12.2003 року за № 2096;

Зазначене свідоцтво посвідчує право колективної власності за МЖБТ «ДОМ» на 10-ти поверховий будинок (1 черга) загальною площею, 6808, 8 кв. м., відображеного у технічному паспорті від 08.12.2003 року.

-18.11.2004 року Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я Молодіжно житлово-будівельного товариства «ДОМ» було видано Свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі Розпорядження Київської районної адміністрації від 18.11.2004 року за № 1691.

Зазначене свідоцтво посвідчує належність на праві приватної МЖБТ «ДОМ» власності 10-ти поверхового 118-ти квартирного жилого будинку, загальною площею 8266,1 кв. м., жилою площею 3906,6 кв. м., відображеного у технічному паспорті від 04.08.2004 року.

- відповідно до Акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації від 18.11.2004 року та Акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації від 24.12.2003 року в цілому житловий будинок АДРЕСА_1, налічує 197 квартир;

- ОСОБА_2 є власником АДРЕСА_1, що посвідчується свідоцтвом про право власності на квартиру виданим Виконавчим комітетом ОМР від 28.12.2004 року, яке зареєстровано КП «ОМБТІ та РОН» за № 6153149 від 10.01.2015 року.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог про визнання незаконними та скасування свідоцтв про право власності на багатоквартирний будинок, виданих Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я Молодіжно житлово-будівельного товариства «ДОМ», суд першої інстанці виходив з їх безпідставності та недоведеності.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується у повному обсязі.

Суд вірно зазначив, що на момент видачі спірних свідоцтв державна реєстрація права власності на нерухоме майно здійснювалась на підставі Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. N 7/5, у редакціях що діяли на момент видачі свідоцтв від 28.01.2003 року та від 28.05.2004 року.

Встановивши, що відповідно до Розпорядження міського голови від 20.01.2003 року №59-01р «Про оформлення свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна» оформлення і видачу свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб в м. Одесі доручено Виконавчому комітету Одеської міської ради в особі юридичного управління та Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості, суд першої інстанції в контексті заявлених вимог про визнання незаконними та скасування свідоцтв про право власності на багатоквартирний будинок, виданих Виконавчим комітетом Одеської міської ради на ім'я Молодіжно житлово-будівельного товариства «ДОМ», обгрунтовано послався на недоведеність порушення Виконавчим комітетом Одеської міської ради положень чинного законодавства, зокрема Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно при видачі оскаржуваних Свідоцтв, а також на недоведення того факту, що зазначені підстави набуття МЖБТ «ДОМ» (як кооперативу) права власності на будинок, а саме Розпорядження Київської районної адміністрації, Акти технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію від 24.12.2003 року та від 18.11.2004 року були скасовані, чи є незаконними.

Крім того, суд першої інстанції вірно встановив, що оскаржувані Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29.12.2003 року та від 18.11.2004 року були видані МЖБТ «ДОМ» раніше, ніж позивачем було набуто право власності на свою квартиру, і, як слідство, обгрунтовано вважав, що при видачі оскаржуваних свідоцтв, право власності позивача не існувало і тому на час видачі оскаржуваних свідоцтв не могло бути порушеним, що судом вірно визначено, як недоведеність позивачем порушення права, яке б підлягало судовому захисту.

Також суд мотивовано врахував пояснення ОСОБА_2, наданих нею у судовому засіданні 29.01.2018 року, згідно з якими остання стверджувала, що її право порушується не свідоцтвами про право власності, а записом у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на спірні будинки за юридичною особою, яка ліквідована.

При цьому суд обгрунтовано вказав, що само по собі припинення права власності на багатоквартирний будинок не є підставою для визнання оскаржуваних свідоцтв незаконними та не є підставою для їх автоматичного скасування, так як не доводить незаконність чи порушення процедури їх набуття та не є підставою для скасування документів, що посвідчували набуття права власності. Це є підставою для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно права власності на будинок. За таких умов, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 було обрано невірний спосіб судового захисту.

Доводи апеляційної скарги про те, що порушення прав позивача виникли у зв'язку з наявністю в Реєстрі прав власності на нерухоме майно реєстрації права власності за МЖБТ «ДОМ», яке припинено 12.09.2014 року і що запис про право власності ліквідованого підприємства здійснено на підставі оскаржуваних свідоцтв про право власності на багатоквартирний будинок, не можуть бути взятими до уваги, оскільки висновків суду першої інстанції не спростовують і не є підставою для скасування судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент видачі оскаржуваних свідоцтв від 29.12.2003 року та від 18.11.2004 року виконком вже видав правовстановлюючі документи інвесторам стосовно квартир у будинку АДРЕСА_1 не можуть бути взятими до уваги з огляду на таке.

У відповідності до Статуту МЖБТ «ДОМ» збудований будинок належить МЖБТ «ДОМ» на праві колективної власності.

Право колективної власності передбачалося ст. 20 Закону україни «Про власність», що втратив чинність на підставі Закону України № 997-V від 27.04.2007 року, а ст. 30 цього ж Закону, який діяв на час видачі оскаржуваних свідоцтв, передбачалось, що колективний власник самостійно володіє, користується і розпоряджається об'єктами власності, які йому належать.

Вимога отримання юридичними особами-забудовниками свідоцтва про право власності побудовані ними багатоквартирні житлові будинки обумовлювалася недосконалістю регуляторної бази і неможливістю зареєструвати право власності на квартиру в будинку, який сам не зареєстрований, внаслідок чого забудовникам приходилося реєструвати "багатоповерхівку" в цілому.

У відповідності до ст. 384 ЦК України будинок споруджений або придбаний житлово-будівельним кооперативом, є його власністю. У разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником.

Отже, внаслідок набуття права власності на квартиру у особи, яка повністю за неї розрахувалася, у ЖБК право власності на таку квартиру припиняється.

При таких обставинах, видача свідоцтв про право власності від 29.12.2003 року та від 18.11.2004 року не порушує.

Доводи апеляційної скарги про відсутність посилання суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні на норми законодавства є неспроможними, оскільки спростовуються змістом рішення районного суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування (зміни) рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, суд

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Доніної Людмили Анатоліївни - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 10.04.2019 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова