КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Київ

Справа № 757/40646/17-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/2023/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.

суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.

секретар Луговий Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва ухваленого під головуванням судді Москаленко К.О. 17 травня 2018 року у м. Києві, повний текст рішення складено 22 травня 2018 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ ЛЮКС» ОСОБА_2, ОСОБА_4, Приватного товариства «УКРАЇНСЬКА ПРАВДА» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування поширення недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В якому просив про визнання недостовірною та зобов'язання відповідачів здійснити спростування опублікованої ними в Інтернет ресурсах та на телебаченні інформації щодо належності родині позивача мережі обмінних пунктів та його впливу на податкові органи з метою ухилення їх від сплати податків.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року позов ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ ЛЮКС», ОСОБА_2, ОСОБА_4, Приватного товариства «УКРАЇНСЬКА ПРАВДА» про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування поширення недостовірної інформації - задоволено частково.

Визнано недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію щодо причетності ОСОБА_3 до діяльності фінансових компаній ТОВ «Абсолют Фінанс», ТОВ Магнат», ТОВ «Октава Фінанс» та їх власників, а також впливу на податкові органи з метою ухилення від сплати податків вищезазначеними компаніями, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_1 року в ефірі та на веб-сайті телеканалу новин «24», ІНФОРМАЦІЯ_2 року на сайті https://bihus.info, ІНФОРМАЦІЯ_3 року на сайті «Української правди» у відео сюжеті програми журналіста ОСОБА_2 «ІНФОРМАЦІЯ_4».

Визнано недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію щодо причетності ОСОБА_3 до діяльності фінансових компаній, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_2 року на веб-сайті https://bihus.info у назві статті «ІНФОРМАЦІЯ_12» та у фразі: «ІНФОРМАЦІЯ_6».

Визнано недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права на повагу до честі, гідності та ділової репутації, інформацію щодо причетності ОСОБА_3 до діяльності фінансових компаній, оприлюднену ІНФОРМАЦІЯ_7 року на веб-сайті «Української правди» у назві статті «ІНФОРМАЦІЯ_8» та у фразі: «ІНФОРМАЦІЯ_9.

Зобов'язано Приватне акціонерне товариство «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ ЛЮКС» спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_3 аналогічним способом - оприлюднити в ефірі телеканалу новин «24» та на веб-сайті телеканалу новин «24», шляхом оголошення диктором у програмі ОСОБА_2 «Наші гроші», інформаційний матеріал такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_1 року в програмі «Наші гроші» була поширена недостовірна інформація щодо Секретаря РНБОУ ОСОБА_3. Спростовуємо зазначену інформацію, повідомляючи, що жодним чином Секретар РНБОУ ОСОБА_3 та його родина не мають будь-якого відношення до діяльності фінансових компаній ТОВ «Абсолют Фінанс», ТОВ «Магнат», ТОВ «Октава Фінанс», зв'язків із власниками пунктів обміну валют та впливу на податкові органи з метою ухилення від сплати податків фінансовими компаніями».

Зобов'язано ОСОБА_2 спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_3 аналогічним способом - оприлюднити на веб-сайті https://bihus.info, шляхом оголошення диктором у програмі ОСОБА_2 «Наші гроші», інформаційний матеріал такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_9».

Зобов'язано ОСОБА_4 спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_3 аналогічним способом - шляхом опублікування на веб-сайті https://bihus.info інформаційного матеріалу такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_2 року у статті під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_12» поширена недостовірна інформація щодо Секретаря РНБОУ ОСОБА_3. Повідомляємо, що жодним чином Секретар РНБОУ ОСОБА_3 та його родина немає будь-якого відношення до діяльності пунктів обміну валют».

Зобов'язано Приватне підприємство «Українська правда» спростувати недостовірну інформацію про ОСОБА_3 аналогічним способом - оприлюднити на веб-сайті «Української правди» інформаційний матеріал такого змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_10».

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ ЛЮКС» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1120,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1120,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1120,00 грн.

Стягнуто з Приватного товариства «УКРАЇНСЬКА ПРАВДА» на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1120,00 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що спірна інформація містить саме недостовірні дані відносно позивача, а не оціночні судження, оскільки, не містить алегорій, сатири, гіпербол тощо. Крім того, аналіз вказаної інформації вказує на те, що у ній висловлено не оціночне суб'єктивне судження відносно позивача, не особисте відношення автора до неї, а стверджується щодо об'єктивних чітко висловлених фактів, які можуть бути перевіреними. Оцінюючи зміст оспорюваної позивачем інформації щодо причетності ОСОБА_3 до діяльності фінансових компаній ТОВ «Абсолют Фінанс», ТОВ Магнат», ТОВ «Октава Фінанс» та їх власників, а також впливу на податкові органи з метою ухилення від сплати податків вищезазначеними компаніями, суд вказав на те, що робота ОСОБА_6, як помічника народного депутата ОСОБА_7, а останнього як помічника позивача, а також реєстрація співвласниці компаній ТОВ «Абсолют Фінанс» у квартирі, належній дружині народного депутата України ОСОБА_7, ніяким чином не свідчить про причетність позивача та членів його сім'ї до зазначених вище компаній та, в свою чергу, до діяльності пунктів обміну валют.

Не погодився із вказаним судовим рішенням відповідач ОСОБА_2, його представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається про незаконність рішення у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду реальним обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Відповідач вказує на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не визначився з характером інформації та не з'ясував, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, не належно встановив факт поширення недостовірної інформації та факт того, що поширена інформація порушує особисті немайнові права позивача. З огляду на викладене, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

У відзиві представник позивача вказує на безпідставність доводів апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Наголошують на тому, що оспорювана інформація містить фактичні дані і не може вважатися оціночним судженням. На підставі викладеного просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_8, який також представляв інтереси відповідача ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просив про скасування рішення суду першої інстанції, ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позову.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_9 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просила залишити його без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 21:30 год. в ефірі та на веб-сайті телеканалу новин «24» були оприлюднені телевізійна програма журналіста ОСОБА_2 «Наші гроші» та стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_11». Також ІНФОРМАЦІЯ_2 року на веб-сайті https://bihus.info був оприлюднений аналогічний відеосюжет програми відповідача ОСОБА_2 «Наші гроші» та статтю ОСОБА_4 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_12». ІНФОРМАЦІЯ_13 року о 18:42 год. на веб-сайті «Українська правда» було опубліковано статтю під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_8» та розміщено аналогічний відеосюжет програми відповідача ОСОБА_2

У телепередачі надається інформація про діяльність фінансових компаній ТОВ «Абсолют Фінанс», ТОВ Магнат», ТОВ «Октава Фінанс» та їх власників, вказується на те, що вони є особами пов'язаними з народним депутатом України ОСОБА_7, а той є особою пов'язаною з позивачем, так як певний час був його помічником. Також стверджується про реєстрацію вказаних компаній за адресою приміщень, належних тещі позивача. У зв'язку з цим стверджується про причетність позивача до діяльності наведених компаній, а також вказується на ухилення від сплати податків даними компаніями.

У статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань.

Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року встановлено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію (пункт 1 статті 17).

Конституцією України в ст. 3 закріплено, що людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. А в силу ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах.

У відповідності з ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В свою чергу ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок порушення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (ч.4 ст. 277 ЦК України).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.

Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв'язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила (ч.6 ст. 277 ЦК України).

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч.7 ст. 277 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

А відповідно до ч.1 ст.30 цього Закону ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду (ч.2 ст. 30 цього Закону).

У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що при розгляді даної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Отже, спростуванню підлягає тільки поширена недостовірна інформація і саме позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, кожному громадянину гарантовано право за судовий захист особистих немайнових прав, які визнаються в державі найвищою соціальною цінністю та підлягають захисту у порядку, визначеному ст. 32 Конституції України та ст. 277 ЦК України.

Наведена у телепередачі та в опублікованих статтях інформація дійсно містить посилання щодо наявності певного зв'язку між діяльністю позивача та діяльністю численних обмінних пунктів, які належать трьом фінансовим компаніям. Висновок про такий зв'язок ґрунтується на аналізі даних про матеріальний стан певних власників цих фінансових компаній, їх трудового стажу, зокрема вказується, що ОСОБА_6 певний час працювала помічником народного депутата ОСОБА_7, її донька, яка також є одним із співвласників однієї з компаній, є зареєстрованою в квартирі належній дружині цього депутата, а сам депутат був помічником позивача. Але слід погодитися з висновком суду першої інстанції, що такі обставини не є такими, що безпосередньо свідчать про причетність позивача до діяльності цих компаній, при цьому дана інформація має негативних характер, так вказується на незаконність діяльності фінансових компаній, що зокрема, пов'язується з особою позивача та його положенням у суспільстві. Не можна погодитися з доводами апеляційної скарги щодо належності цієї інформації до оціночних суджень її авторів, оскільки вона має стверджувальний характер, наведені в ній факти та обставини є такими, що підлягають перевірці і мають бути доведені. Натомість відповідачами не доведено, що поширена вище інформація є такою, що відповідає дійсності тобто є достовірною.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності конкретизації оспорюваної інформації є безпідставними, оскільки судом визначена недостовірність інформації у фразах, зокрема: «ІНФОРМАЦІЯ_14», «ІНФОРМАЦІЯ_15», «ІНФОРМАЦІЯ_16» та інших аналогічних за змістом. Не можна погодитися із твердженням про те, що ці цитати вирвані із загальної інформації і трактуються судом на власний розсуд, оскільки судом здійснюється захист особи позивача, який звернувся з такими вимогами. Інформація щодо інших осіб не стосується прав позивача, а отже виходить за межі заявлених позовних вимог і оцінки судом не підлягає. А отже судом здійснена оцінка інформації виключно щодо особи позивача, в межах заявлених позовних вимог, тобто виходячи із принципу диспозитивності, визначеного ст.ст. 2, 13 ЦПК України.

Твердження представника відповідача висловлені в судовому засіданні апеляційного суду щодо відсутності доведеності факту поширення інформації не були заявлені як доводи чи підстави в апеляційній скарзі, також з матеріалів справи не вбачається, що на стадії розгляду справи судом першої інстанції відповідачі заперечували ці обставини, в письмових поясненнях наголошувалось виключно на оціночності оспорюваних суджень. А отже вказані обставини не заперечувались відповідачами, в матеріалах справи наявні копії цих матеріалів у вигляді диску із записом телепередачі та роздруківки статей у паперовому вигляді з мережі Інтернет із зазначенням ресурсу та дати, які також не спростовані.

Висловлені в апеляційній скарзі посилання на відсутність порушених прав позивача, так як відсутнє заподіяння шкоди не можна визнати обґрунтованими. Предметом даного спору є захист честі, гідності і ділової репутації позивача, які є його немайновим благом, а враховуючи негативність і недостовірність інформації, положення позивача у суспільстві, ці права підлягають захисту. При цьому наявність чи відсутність заподіяння шкоди не впливає на реалізацію ним свого права судовий захист порушених немайнових прав.

За наведених обставин, слід погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність порушеного права позивача, яке підлягає захисту у судовому порядку. А обраний судом спосіб поновлення порушеного права відповідає положенням ст. 277 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В.Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В.Поліщук

Повний текст постанови складений 10 квітня 2019 року.