Справа № 204/452/19
Провадження № 2/204/687/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

26 березня 2019 року до суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1, в якій вона відмовилася від своїх позовних вимог до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в рамках цивільної справи № 204/452/19, яка розглядається Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, а провадження у справі закрити. Також зазначила в заяві, що їй відомі наслідки, передбаченні положенням ст. 256 ЦПК України, і просила вирішити питання щодо повернення їй суми сплаченого судового збору.

В судове засідання сторони не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причину своєї неявки до суду не повідомили.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява позивача підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у звязку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Так, позивач у своїй заяві відмовився від своїх позовних вимог у даній справі до відповідача і повідомив, що йому відомі наслідки відмови від позову і закриття провадження у справі, що передбачені ч. 2 ст. 256 ЦПК України.

Згідно же з п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд вважає можливим прийняти відмову позивача від позовних вимог до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в рамках цивільної справи № 204/452/19, - і закрити провадження у даній справі.

Поряд з цим, в частині повернення суми сплаченого судового збору заява позивача задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Дійсно, нормами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В той же час, положеннями п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В даній справі провадження закривається саме у звязку з відмовою позивача від позову, яка визнана судом.

Отже, норми Закону України «Про судовий збір» і чинного ЦПК України мають суперечності в частині повернення суми сплаченого судового збору при закритті провадження у справі.

При цьому, Закон має вищу юридичну силу, ніж кодекс, яка полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів і за своїм змістом не повинні суперечити їм, що закріплено в Конституції України.

Тому, заява позивача в частині повернення суми сплаченого судового збору задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 12, 13, 182-183, 200, 247, 255-256, 258-261, 352-355 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Прийняти відмову позивача, ОСОБА_1, від позовних вимог у цивільній справі № 204/452/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Провадження у цивільній справі № 204/452/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - закрити.

В задоволенні заяви позивача про повернення суми сплаченого судового збору у звязку із закриттям провадження у справі - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Самсонова