ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

05 квітня 2019 року

м. Харків

справа № 643/11005/17

провадження № 22ц/818/141/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.

учасники справи:

позивач : Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач : ОСОБА_2

представник відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 червня 2018 року, ухвалене суддею Харченко А.М., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.12.2013 року у розмірі 71523 грн. 11коп., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. 00коп. В обґрунтування позову ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 06.12.2013року ОСОБА_2 06.12.2013 року отримав кредит у розмірі 4200 грн. 00коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В обґрунтування позову зазначив, що договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підписом у заяві.

Оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав і у зв'язку з цим за кредитним договором відповідач ОСОБА_2, станом на 03.08.2017 року має заборгованість в сумі 71523 грн. 11 коп., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 4841 грн. 98 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - в сумі 59299 грн. 08 коп. і заборгованості за пенею та комісією в сумі 3500 грн. 00 коп. , а також з штрафів - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) і 3382 грн. 05 коп. штраф (процентна складова).

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 червня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені.

З ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.12.2013 року в сумі 71523 грн. 11 коп. та судові витрати в сумі 1600 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким частково задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та стягнути з нього на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 4200,00 грн. заборгованості за кредитом; 4245,30 грн. - заборгованості за процентами за користування кредитом; 189,13 грн. - судового збору.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивач не вказує на яку саме картку було видано (перераховано) кредит відповідачу у сумі 4200,00 грн. та не надає доказів існування вищевказаної картки та її реквізитів, її належності саме відповідачу. Вважає, що сума заборгованості за кредитом, яку зазначив позивач - 4841,98 грн. значно більше, ніж та сума, яка зазначена позивачем і була видана як кредит у сумі 4200,00 грн., а доказів чому сума кредиту збільшилася на 641,98 грн. позивачем не надано. Проценти за користування кредитом в сумі 59299,08 грн. занадто завищені, так як виходячи із умов кредитного договору №б/н від 06.12.2013 р. відсотки за користування кредитом на суму залишку заборгованості становлять 27,60% на рік, а тому ця сума за період з 06.12.2013 по 03.08.2017 р. складає 4245,30 грн.

Щодо стягнення штрафу у фіксованій сумі - 500 грн. , штрафу у процентній складовій - 3382,05 грн. і стягнення пені в сумі 3500,00 грн., вважає, що позивач намагається, в порушення вимог ст.61 Конституції України, тричі притягнути до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а саме - за прострочення відповідачем грошового зобов'язання за кредитним договором та стягнути з нього нараховану пеню - 3500,00 грн, штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 3382,05 грн., що є подвійною цивільно-правовою відповідальністю. Вважає, що в цій частині слід відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору.

Також відповідач вважає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, оскільки він значно перевищує розмір збитків. Позивачем не надано будь-яких розрахунків та аргументів щодо нарахування пені, за який період та по якій відсотковій ставці вона нарахована, а тому є безпідставною та такою, що не може бути нарахована. Звертає увагу суду на те, що у розрахунку заборгованості за договором №б/н від 06.12.2013 р., укладеного між позивачем та відповідачем та надана позивачем як доказ, зазначена графа «ставка пені» вказана як 0,00 грн.

Також вважає, що судовий збір повинен бути стягнутий пропорційно розміру задоволених позовних вимог і повинен складати 189,13 грн.

Вважає, що його заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.12.2013 р. станом на 03.08.2017 повинна складати 8450,00 грн., яка складається з наступного:

- 4200,00 грн. заборгованість за кредитом;

- 4245,30 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 189,13 грн. судовий збір.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.12.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2, укладено кредитний договір № б/н від 06.12.2013 р. (а.с. 5 - 30).

Відповідно до укладеного договору № б/н від 06.12.2013 року ОСОБА_2 06.12.2013 року отримав кредит у розмірі 4200 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5 -30).

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором (а.с. 3 - 4).

У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконував.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_2, станом на 03.08.2017 року має заборгованість - 71523 грн. 11 коп., яка складається з наступного:- 4841 грн. 98 коп. - заборгованість за кредитом;- 59299 грн. 08 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;- 3500 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), - 3382 грн. 05 коп. - штраф (процентна складова) .

Як на підставу позовних вимог, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_2 належним чином не виконав, тому наявні підстави для стягнення заборгованості у розмірі 71 523,11 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною( сторонами).

Укладення між банком та відповідачем саме вказаного виду договору підтверджується змістом заяви, в якій зазначається, що відповідач своїм підписом приєднується і зобов'язується виконувати умови, викладені в Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах банку, що складають договір банківського обслуговування.

Факт укладення між сторонами кредитного договору доведений належними та допустимими доказами.

Матеріали справи містять дані про те, що ОСОБА_2 під час укладення кредитного договору видавалась кредитна картка 469434 строком дії до 08/17.

Суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про доведеність наявності між сторонами кредитно-договірних правовідносин. Відповідачем не виконані зобов'язання за кредитним договором від 06.12.2013 року, тому з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним договором.

Разом з тим колегія суддів не може погодитись із розміром стягнутої заборгованості.

У доповнені до відзиву на апеляційну скаргу представник позивача зазначив, що станом на 03.08.2017 року заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 17 962,57 грн., з яких: 4841, 98 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 9620, 59 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3500 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Встановлено, що штраф і пеня нараховані банком за одні і ті ж порушення, а тому колегія суддів вважає, що стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Отже, оскільки банком відсотки на прострочену заборгованість за кредитом помилково нараховувались не на залишок простроченої заборгованості, а на всю заборгованість за кредитом та нарахованими відсотками, то колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 71 523,11 грн. та судового збору у розмірі 1600 грн. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 06.12.2013 року у розмірі 17962,57 грн., з яких:- 4 841,98 грн. - заборгованість за кредитом, - 9 620, 59 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, - 3 500 грн. - заборгованість за пенею. В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково, а саме на 25,11%. При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1600 грн., 25,11% з яких складає 401, 76 грн. З урахуванням зменшення розміру стягнутої з ОСОБА_2 суми заборгованості за кредитним договором, - пропорційно зменшується і сума судових витрат, яка підлягає стягненню.

При подачі апеляційної скарги сплаті підлягав судовий збір у розмірі 2 400 грн. (1600*150%). Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, а саме на 36,91%. Таким чином з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 885,84 грн. (36,91% від 2 400 грн.) відповідно до частини задоволених вимог апеляційної скарги.

Разом з тим пункт 10 ст. 141 ЦПК України встановлює, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов'язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов'язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 484,08 грн. (885,84-401,76).

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 червня 2018 року змінити в частині розміру стягнення заборгованості за кредитним договором та розміру стягнення судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 06.12.2013 року в розмірі 17 962,57 грн., з яких: 4841, 98 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 9620, 59 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3500 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за кредитним договором.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 484,08 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна