Постанова

Іменем України

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 751/8797/17

провадження № 61-47610св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

представник позивача - Кочін Геннадій Іванович,

відповідач - ОСОБА_2,

представник відповідача - Кравченко Володимир Володимирович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 червня 2018 року у складі судді Цибенко І. В. та постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Висоцької Н. В., Бобрової І. О., Шитченко Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 12 квітня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21 рудня 2009 року - ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено договір про надання кредиту, згідно з яким банк надав позичальнику кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті з лімітом 160 000 швейцарських франків зі сплатою 8,99 % річних, а за користування кредитним коштами понад встановлений договором термін - у poзмipi 13,485 % річних, комісії у порядку i на умовах, визначених кредитним договором, на строк до 11 квітня 2022 року.

З метою забезпечення своєчасного i повного виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором між банком, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки від 12 квітня 2007 року, відповідно до якого банку передано належне їм на праві спільної сумісної влансоті нерухоме майно - домоволодіння з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

У зв'язку з неналежним виконанням умов договору утворилася заборгованість по кредиту та нарахованим процентам за кредитним договором. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Дізнавшись про смерть позичальника, банк у квітні 2013 рок звернувся з претензією до спадкоємців, подавши її до приватного нотаpiycа Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеди Т. О. Після ознайомлення з матеріалами спадкової справи банку стало відомо, що спадкоємцем після смерті позичальника ОСОБА_4 є син померлого - ОСОБА_2, 1996року народження. Інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини.

Станом на 21 вересня 2017 року заборгованість по кредитному договору становить 111 232,47 швейцарських франків.

Ураховуючи наведене, ПАТ «УкрСиббанк» просило суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2007 року у розмірі 111 232,47 швейцарських франків у межах вартості одержаного у спадщину майна.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 червня 2018 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 600 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на час смерті ОСОБА_4, спадщину після якого прийняв відповідач, у нього існувала заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2007 року. ПАТ «УкрСиббанк» вчасно звернулося до спадкоємців ОСОБА_4 з претензією (відповідно до положень статті 1281 ЦК України), проте, після звернення з такою, банком пропущено строк позовної давності для звернення до суду, про застосування наслідків спливу якого заявлено відповідачем, що є підставою для відмови у задоволенні позову згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» залишено без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 червня 2018 року - без змін.

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_2 у відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 4 000 грн.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що ПАТ «УкрСиббанк» пропустило строк позовної давності, оскільки дізналося про прийняття відповідачем спадщини після ОСОБА_4 та пред'явило до нього претензію через нотаріуса у квітні 2013 року, а з позовом звернулося до суду у грудні 2017 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2018 року до Верховного Суду, ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов банку.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно відмовили у задоволенні позову, оскільки банк вчасно звернувся до спадкоємця позичальника, у встановлений частиною другою статті 1281 ЦК України шестимісячний термін. Вважає, що вирішальним для правильно вирішення цієї справи є саме визначення, чи дотримався кредитор строку пред'явлення вимог до спадкоємців.

Вказує на те, що відповідач знав про кредитні зобов'язання ОСОБА_4 перед ПАТ «УкрСиббанк», тому, прийнявши спадщину, повинен був задовольнити вимоги банку у межах вартості успадкованого майна.

Вважає, що до цих правовідносин не можуть застосовуватися строки позовної давності, оскільки на момент смерті позичальника остаточний строк виконання кредитного договору не настав.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У грудні 2018 року представник ОСОБА_2 - адвокат Кравченко В. В.подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу банку, в якому вказує, що доводи скарги є безпідставними, оскільки судами попередніх інстанцій вони були враховані та їм була надана належна правова оцінка.

Вказує, що банку було відомо про смерть позичальника та коло спадкоємців ще з липня 2012 року, тому ним безпідставно пропущено строк позовної давності. Крім того, ПАТ «УкрСиббанк» не заявляло про поновлення пропущеного ним строку позовної давності та не наводило жодних причин поважності його пропуску.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

12 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено договір про надання кредиту, відповідно до якого, з урахуванням додаткових угод від 31 січня 2009 банк № 1 та № 2, банк надав позичальнику кредит у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті у сумі ліміту поновлюваної кредитної лінії у розмірі 160 000 швейцарських франків зі сплатою процентів у poзмipi 8,99 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін - у poзмipi 13,485 % річних, комісії в порядку i на умовах, визначених кредитним договором у строк до 11 квітня 2022 року.

З метою забезпечення своєчасного i повного виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5, ОСОБА_4 12 квітня 2007 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л. А., відповідно до якого в іпотеку банку передано нерухоме майно: домоволодіння з надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

З довідки-розрахунку заборгованості за кредитом станом на 21 вересня 2017 року вбачається, що залишок заборгованості у валюті кредиту становить 111 232,47 швейцарських франків.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть (том 1, а. с. 43).

З копії матеріалів спадкової справи № 8/2012 вбачається, що 11 липня 2012 року дружина спадкодавця - ОСОБА_8 та батьки спадкодавця - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеди Т. О. із відповідними заявами про відмову від прийняття на користь сина спадкодавця ОСОБА_4 - ОСОБА_2, а останній подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, у зв'язку із чим нотаріусом було заведено спадкову справу до майна померлого, номер у спадковому реєстрі 53070434.

Свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 не видано, право власності на спадкове майно належним чином не оформлено та не зареєстроване.

26 квітня 2013 рокубанк звернувся з претензією (вимога кредитора) до спадкоємців померлого позичальника через приватного нотаpiycа Чернігівського міського нотаріального округу Карнабеда Т. О. (том 1, а. с. 70-72), у відповідь на що останній повідомив, що претензія отримана та зареєстрована 07 травня 2013 року (том 1, а. с. 80).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2013 року (справа № 751/234/13-ц) позовні вимоги ОСОБА_9 до ПАТ «УкрСиббанк», треті особи: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л. А., приватний нотаріус Чернігівського нотаріального округу Карнабеда Т. О., ОСОБА_2, законним представником якого є ОСОБА_8, про визнання зобов'язання за договором іпотеки такими, що припинились та зняття заборони на відчуження заставленого майна, задоволено. Визнано такими, що припинились зобов'язання іпотекодавця ОСОБА_9 за договором іпотеки нерухомого майна, укладеного між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 і ОСОБА_9

Заочним рішенням Новозаводського районного суду від 27 листопада 2013 року позовні вимоги ОСОБА_9 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л. А. про зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов'язано приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Гостар Л. А. зняти заборону на відчуження 8/25 частини домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, власником яких є ОСОБА_9, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - предмету договору іпотеки (нерухомого майна) від 12 квітня 2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_9, ОСОБА_4

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ «УкрСиббанк» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 402 ЦПК Українивизначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положенням статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Встановивши, що ПАТ «УкрСиббанк» дізналося про смерть позичальника та іпотекодавця ОСОБА_4 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1) за кредитним договором від 12 квітня 2007 року у ході розгляду справи № 751/234/13-ц за позовом іншого іпотекодавця ОСОБА_9 до ПАТ «УкрСиббанк» про визнання зобов'язання за договором іпотеки припиненим, рішення в якій ухвалено 22 квітня 2013 року, 26 квітня 2013 року звернулося з претензією до спадкоємців боржника у порядку статті 1281 ЦК України, а цей позов подало до суду у грудні 2017 року, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову банку у зв'язку із пропуском строку позовної давності, про застосування наслідків спливу якого було заявлено відповідачем у суді першої інстанції.

При цьому, суди надали належної правової оцінки тому, що банк вчасно звернувся до спадкоємця померлого ОСОБА_4 у строк, визначений частиною другою статті 1281 ЦК України, а відмовили не з цієї правової підстави, а у зв'язку зі спливом строку позовної давності (частина четверта статті 267 ЦК який України), який сплинув після звернення з претензією до спадкоємців через нотаріуса, тому відповідні доводи касаційної скарги ПАТ «УкрСиббанк» не заслуговують на увагу.

Доводи касаційної скарги про те, що суди помилково застосували наслідки спливу строку позовної давності, оскільки на момент смерті позичальника остаточний строк виконання кредитного договору не настав, є безпідставними, так як аналіз статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд, а вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено (частина друга статті 1282 ЦК України). Тобто, дізнавшись про смерть боржника та про його спадкоємців й пред'явивши їм вимогу через нотаріуса у порядку, визначеному статтею 1281 ЦК України, у квітні 2013 року, банк мав право звернутися до суду з позовом до спадкоємців боржника, проте подав такий позов тільки у грудні 2017 року, тобто з пропуском трирічного строку загальної позовної давності та не заявляв про поважні причини пропуску такого строку.

Такий висновок суду узгоджується з положенням статті 1282 ЦК України, згідно з яким у спадкоємців є обов'язок задовольнити вимогу кредитора. Спадкоємець вимогу кредитора від квітня 2013 року не виконав, а до суду за захистом порушеного права банк звернувся лише у грудні 2017 року.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні представником позивача норм матеріального та процесуального права, були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Отже, вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій з дотримання вимог статей 263-265, 382 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, вірно встановив правовідносини, що склалися між сторонами, та закон, який їх регулює, й обґрунтовано відмовили у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 червня 2018 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 23 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников Ю. В. Черняк