Провадження № 2/537/110/2019
Справа № 537/4082/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.01.2019 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Сьорі С.І., за участю: секретаря - Яворської А.Г., позивача - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є батьком її дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі не перебувала. Після початку воєнний дій на сході України вона із сином змушені були покинути м. Горлівку та переїхати до м. Кременчука Полтавської області, а відповідач залишився у м. Горлівка. Таким чином, їхні з ним відносини припинилися та з цього часу син ОСОБА_5 проживає з нею. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини у добровільному порядку і вирішити питання про сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 не можливо. Оскільки дитина потребує щоденного матеріального утримання, а вона одноособово не може у повному обсязі забезпечувати дитину, а тому вимушена звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання сина.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові суду пояснила, що з 2006 року по червень 2014 року вона із відповідачем проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу у м.Горлівка. В червні 2014 року вона з дитиною переїхали проживати до м.Кременчука, де були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, а відповідач залишився проживати у м.Горлівка. З червня 2014 року відповідач із дитиною не спілкується та будь - якої допомоги на утримання дитини не надає. Чи маються у відповідача на утриманні інші особи їй невідомо.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився без повідомлення причин, відзив на позовну заяву до суду не подав.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечує.
Враховуючи викладене, а також те, що одночасно існують умови, які передбачені ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, - постановив: провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача.
Вислухавши пояснення позивачки, розглянувши справу, безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та зокрема підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, яке видане 21.11.2007 року Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції, сторони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
Як достовірно встановлено в судовому засіданні та зокрема підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи НОМЕР_4 від 27.04.2017 року та довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи НОМЕР_5 від 27.04.2017 року, малолітня дитина сторін проживає з матір'ю - позивачкою по справі за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст..ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідач до судового засідання не з'явився, будь - яких доказів, які б свідчили про те, що він, належним чином виконує покладений на нього Законом обов'язок щодо утримання його малолітньої дитини суду не надав, як і не надав докази на спростування доводів позивача, якими остання обґрунтовує позовні вимоги.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ненадання регулярної та належної матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини є порушенням обов'язку ОСОБА_2 утримувати та піклуватися про свою дитину, а тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.
Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182,183,184 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3, взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 (п'ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 10 вересня 2018 року та до досягнення ним повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП: НОМЕР_1) на користь держави 768 грн. 40 коп. судового збору.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.
Повне рішення суду складене та проголошене 16 січня 2019 року.
Суддя: