ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2019 року

м.Харків

справа № 2011/3915/2012

провадження № 22-ц/818/978/19

Харківський апеляційний суді у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Бурлака І.В., Кіся П.В.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

апелянт - ОСОБА_3, правонаступниками якої є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в особі представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом визнання права особистої власності на майнові права та стягнення частини коштів, які сплачені за кредитними зобов'язаннями за апеляційною скаргою ОСОБА_3, правонаступниками якої є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в особі представника ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 липня 2015 року, постановлене під головуванням судді Руднєвої О.О., в залі суду міста Харкова,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом визнання права особистої власності на майнові права та стягнення частини коштів, які сплачені за кредитними зобов'язаннями.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 липня 2015 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право особистої власності на ? частину майнових прав на нежитлове приміщення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості по кредитним зобов'язанням за кредитним договором 147 552,25 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На вказане рішення суду першої інстанції представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що судом не залучено до участі у справі осіб, права і свободи яких було порушено. Станом на час ухвалення рішення суду першої інстанції власником нежитлового приміщення була ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Проте в подальшому нежитлове приміщення було придбано ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 22 грудня 2015 року. Апелянт вважає, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції порушено її права, як власника спірного нерухомого майна.

Представником ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_9 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить закрити апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, оскільки оскаржуваним рішенням суду питання про права, свободи та (або) обов'язки ОСОБА_3 не вирішувалось. Зазначає, що ОСОБА_3 стала власником нежитлового приміщення 22 грудня 2015 року, а рішення суду, яке оскаржується, ухвалене судом 06 липня 2015 року. Отже станом на час ухвалення оскаржуваного рішення права, свободи чи інтереси ОСОБА_3 не порушувались.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 15 травня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, правонаступниками якої є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 задоволено частково. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 липня 2015 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року постанову Апеляційного суду Харківської області від 15 травня 2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 ? частини грошових коштів, сплачених нею в цій частині за кредитним договором від 30 січня 2008 року, скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У решті (а саме - в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на майнові права) постанову апеляційного суду Харківської області від 15.05.2018 року залишено без змін.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_3, правонаступниками якої є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в особі представника ОСОБА_4 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом визнання права особистої власності на майнові права та стягнення частини коштів, які сплачені за кредитними зобов'язаннями в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 ? частини грошових коштів, сплачених нею за кредитним договором від 30 січня 2008 року підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Судом встановлено, що предметом спірних правовідносин є поділ майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом визнання права особистої власності на майнові права, а саме на отримання в особисту приватну власність ? частини нежитлового приміщення АДРЕСА_1, та стягнення з відповідача частини коштів, які сплачені за кредитними зобов'язаннями, а саме 213 560,41 грн. як ? частину грошових коштів, сплачених позивачкою за кредитним договором за період з 26.05.2011 року по 16.01.2015 року.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення зачіпає її права та інтереси як власника нежитлового приміщення АДРЕСА_1.

Разом з тим, з урахуванням постанови Верховного Суду від 21 листопада 2018 року та згідно ст. 417 ЦПК України, наразі предметом апеляційного розгляду є апеляційна скарга ОСОБА_3, правонаступниками якої є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в особі представника ОСОБА_4 по справі за вищевказаним позовом лише в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 ? частини грошових коштів, сплачених нею за кредитним договором від 30 січня 2008 року.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що задоволення позову про стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів, сплачених ОСОБА_1 за кредитним договором від 30 січня 2008 року, не зачіпає прав та законних інтересів ОСОБА_3, правонаступниками якої є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7.

Згідно ст. п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Колегія суддів не вбачає порушення прав ОСОБА_3, правонаступниками якої є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 судовим рішенням у зазначеній частині.

За таких обставин апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3, правонаступниками якої є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в особі представника ОСОБА_4 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом визнання права особистої власності на майнові права та стягнення частини коштів, які сплачені за кредитними зобов'язаннями в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 ? частини грошових коштів, сплачених нею за кредитним договором від 30 січня 2008 року - підлягає закриттю.

В іншій частині рішення суду не переглядається, оскільки постановою Верховного Суду від 21 листопада 2018 року постанову Апеляційного суду Харківської області від 15 травня 2018 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на майнові права залишено без змін.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3, правонаступниками якої є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, в особі представника ОСОБА_4 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя шляхом визнання права особистої власності на майнові права та стягнення частини коштів, які сплачені за кредитними зобов'язаннями в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 ? частини грошових коштів, сплачених нею за кредитним договором від 30 січня 2008 року- закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: І.В. Бурлака

П.В. Кісь

Повне судове рішення виготовлено 22.01.2019 року.