Справа № 285/885/19
провадження № 2-з/0285/6/19
У Х В А Л А

08 квітня 2019 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Мозговий В.Б.розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

13 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою ОСОБА_2 про відшкодування з останнього на його користь матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 54 312, 52 грн. 20 березня 2019 року по зазначеній позовній заяві було відкрито спрощене позовне провадження.

05 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом накладання арешту на належне на праві власності ОСОБА_2 майно, а саме: транспортний засіб автомобіль НОМЕР_1, VIN VN1F9CCD523120586, синього кольору в межах суми позову у сумі 54312,52 грн.

Позивач ОСОБА_1 посилаючись на те, що оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, призвести до неефективного захисту та поновлення порушених прав позивача, просить заяву задовольнити.

В судове засідання сторони не викликались.

Розглянувши заяву суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню позивачу, виходячи із наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні Новоград-Волинського міськрайонного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до розяснень, викладених у п.п.4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до вимог ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналіз зазначених процесуальних норм права приводить до висновку, що заявник звертаючись з заявою про забезпечення позову, зобовязаний довести наявність підстав для забезпечення позову, аргументувати причини, у звязку з якими його потрібно забезпечувати, його співмірність із позовними вимогами, надавши при цьому відповідні докази.

Таким чином, враховуючи те, що вартість майна на яке позивач ОСОБА_1 просить накласти арешт, значно перевищує розмір позовних вимог, а також те, що ОСОБА_1 звертаючись з заявою про забезпечення позову не надав переконливих доказів, які б свідчили, що відповідач ОСОБА_2 має наміри щодо відчуження належного йому майна та бажає їх здійснити, суд приходить до висновку, що заяви про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 81, 150, 151, 153, 159, 261, 353-355 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Розяснити заявнику право повторного звернення до суду із такою заявою, оформленої у встановленому порядку.

Копію ухвали надіслати заявнику протягом двох днів з дня її складання рекомендованим листом з повідомленням про вручення, у порядку, встановленому частиною другою статті 272 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвалу не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя В.Б. Мозговий