КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2257/2019 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року, ухвалене у складі судді Чередніченко Н.П. в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

В С Т А Н О В И В :

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд міста Києва, Апеляційний суд Київської області та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду Київським апеляційним судом.

5.06.2017 року ОСОБА_3 звернулась з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно; стягнути з ОСОБА_1аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Посилається на те, що у період з 21.07.2000 року по 19.11.2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Повторно шлюб між сторонами укладено 15.01.2009 року та розірвано за рішенням суду 16.02.2012 року. У період шлюбу у подружжя народилось двоє дітей: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З часу окремого проживання сторін неповнолітні діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей - задоволено частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - у розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2017 року.

Аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стягувати до їх повноліття.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити у частині розміру аліментів, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 ОСОБА_6 у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 14.02.2018 року і до їх повноліття. Разом з апеляційною скаргою представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала клопотання про витребування із Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя відомості про те, чи не зверталась ОСОБА_3 до ОСОБА_1із заявою про стягнення аліментів за період з 21.07.2000 року по 19.11.2002 року.

Посилається на те, що вирішуючи питання щодо способу стягнення аліментів, суд дійшов помилкового висновку щодо визначення розміру аліментів у частковому відношенні до доходу відповідача, не взявши до уваги надану відповідачем довідку, відповідно до якої він не має стабільного доходу та заяву відповідача про спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, при вирішенні розміру аліментів суд не врахував, що відповідач подарував позивачу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 замість сплати аліментів, у зв'язку з тим, що позивачка вже зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів та державним виконавцем було накладено арешт на вказану квартиру. На час звернення до суду позивачка здавала вказану квартиру в оренду та мала від цього додаткові доходи, а в березні 2018 року вона продала квартиру, отримавши певну суму, які були спрямовані на погашення боргу по аліментах. Зазначає, що на його утриманні знаходиться ще двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, дружина ОСОБА_9, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, а також батько, який є тимчасовим переселенцем та пенсіонером за віком, тому відповідач не має можливості сплачувати аліменти більше 1000 грн. на місяць.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заперечила проти апеляційної скарги. Посилається на те, що відповідач з 2011 року самоусунувся від виховання та утримання дітей. На даний час діти проживають разом з нею та повністю перебувають на її утриманні.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_3 звернулась з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно та на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилось двоє дітей: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З часу окремого проживання сторін неповнолітні діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що діти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 проживають разом з матір'ю ОСОБА_3 та перебувають на її утриманні.Відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків, проте батько ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_10 року народилась ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданим 10.04.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райуправління юстиції міста Маріуполя Донецької області (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_11 року народився ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданим 09.02.2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 5).

Згідно вищевказаних свідоцтв про народження, батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є сторони у справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстровані та проживають разом з матір'ю ОСОБА_3 та перебувають на її утриманні.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 навчаються у Спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням англійської мови № 85 міста Києва.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язкищодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

В поданій позовній заяві ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно; стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно.

Апеляційним судом встановлено, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 вересня 2002 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 17 вересня 2002 року до повноліття дитини. Вказана постанова суду набрала законної сили 27.02.2002 року. (а.с.159).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255та 257 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Оскільки питання щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 вже вирішено постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 вересня 2002 року, яка є чинною на даний час, колегія суддів дійшла висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4.

Твердження ОСОБА_3 про те, що вона не отримує за вказаною постановою суду аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з втратою виконавчого листа, колегія суддів оцінює критично.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. МаріуполяДонецької області від 26 грудня 2018 року заяву ОСОБА_10, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 про видачу дублікату виконавчого листа визнано неподаною та повернуто заявнику, оскільки заявником не були усунуті недоліки заяви про видачу виконавчого листа; роз'яснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Таким чином, ОСОБА_3 не позбавлена можливості звернутися до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, виданого на виконання постанови Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 вересня 2002 року.

Щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, розмір частки заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей має бути визначений не менше 1/3 частини від доходу, заробітку платника аліментів.

Оскільки постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 вересня 2002 року стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, колегія суддів вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги, що відповідач не має можливості сплачувати аліменти на утриманні дітей у розмірі більше 1000 грн. на місяць колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 є особою працездатного віку, йому не встановлено будь-якої групи інвалідності, а тому він не позбавлений можливості знайти роботу з гідною зарплатою.

Доводи апеляційної скарги про те, що на утриманні відповідача ОСОБА_1 перебуває двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, а саме: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, колегія суддів не приймає до уваги.

Як вбачається з матеріалів справи, у свідоцтві про народження ОСОБА_7 батьком зазначений ОСОБА_11; у свідоцтві про народження ОСОБА_8 батьком вказаний ОСОБА_12 (а.с.66, 68).

Доводи апеляційної скарги, що на утриманні відповідача перебуває його дружина ОСОБА_9, яка не працює у зв'язку з тим, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років, колегія суддів оцінює критично, оскільки відповідно до довідки про призначення субсидій Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради від 14 серпня 2018 року ОСОБА_9 отримує допомогу на двох дітей, як одинока матір (а.с.128).

Твердження відповідача, що на його утриманні знаходиться також батько, який є тимчасовим переселенцем та пенсіонером за віком, колегія суддів не приймає до уваги, враховуючи, що батько отримує пенсію у розмірі передбаченому законом.

Доводи апеляційної скарги, що за домовленістю сторін квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 була подарована відповідачем позивачу замість сплати аліментів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки доказів відповідно до статей 77-78 ЦПК України на підтвердження вказаного факту відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в частині стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 та ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 задовольнити частково та стягнути щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

Судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 377, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 04 липня 2018 року - скасувати.

Закрити провадження у справі в частині стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4.

Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути щомісячно з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстроване місце перебування: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2017 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 18 січня 2019 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Желепа О.В.

Іванченко М.М.