ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року

м.Суми

Справа №592/15429/18

Номер провадження 22-ц/816/2152/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостик С. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 січня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Корольової Г.Ю. у м. Суми

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (далі - ПАТ «Сумське НВО», який свої вимоги обґрунтовував тим, що 23 березня 2018 року він був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 червня 2018 року у цивільній справі №592/4392/18 стягнуто з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 33181,87 грн. Однак відповідач лише 09 жовтня 2018 року провів повний розрахунок при звільненні.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 24.03.2018 року по 09.10.2018 року, виходячи з п'ятиденного робочого тижня у розмірі 52232,16 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати за період з квітня 2018 року по вересень 2018 року в сумі 866,05 грн. та 2000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

17 січня 2019 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив залишити без розгляду позов в частині стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 січня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Сумське НВО» в частині вимог про моральної шкоди залишено без розгляду.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 17січня 2019 року було задоволено позов та стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 24.03.2018 року по 09.10.2018 року включно у сумі 31492,92 грн, з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_2 компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у сумі 866,05 грн.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь держави судовий збір у сумі 704,80 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити, збільшивши розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 31492,92 грн до 52232 грн.16 коп..

При цьому зазначає, що суд першої інстанції невірно визначив розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, посилаючись на наказ №75 від 21.03.2014 року по ПАТ «Сумське НВО», яким встановлено робочу неділю з режимом роботи 3 робочі дні: понеділок, вівторок, середа. Зазначає, що він працював за повним п'ятиденним робочим тижнем, а тому кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні складає 136 робочі дні, а не 82, як встановлено судом.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 23 березня 2018 року був звільнений з ПАТ «Сумське НВО» за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 червня 2018 року стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 33181,87 грн та моральну шкоду 500 грн.

Повний розрахунок відповідача з позивачем був проведений 09 жовтня 2018 року, що підтверджується випискою за рахунком ПАТ «Перший український міжнародний банк» (а.с.8).

Також судом встановлено, що наказом від 21 березня 2014 року № 75 з 26 травня 2014 року для усіх працівників підприємства встановлено неповний робочий тиждень з наступним режимом роботи: триденний неповний робочий тиждень - робочі дні: понеділок, вівторок, середа, період неповного робочого тижня 24 години.

Відповідно до вимог ст. ст. 116, 117 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно визначив розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні виходив з того, що позивач працював на умовах триденного робочого тижня.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з пунктами 1-4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, з відповідними змінами (далі - Порядок), цей Порядок застосовується, зокрема, у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи із середньої заробітної плати.

Пунктом другим Порядку передбачено, що у випадку збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно з пунктом, 3 та 4 Порядку при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата: доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітникам-почасовикам; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші.

При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Пунктом 8 Порядку унормовано, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом останніх двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз. 2 пункту 8 Порядку).

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного число робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац 3 пункту 8 Порядку). Такий порядок обчислення середнього заробітку застосовується незалежно від форми власності підприємства.

У даному ж випадку, як зазначено вище, на підприємстві діє неповний триденний робочий тиждень, установлений наказом від 26 травня 2014 року № 75.

Що ж стосується кількості робочих днів, які повинні обраховуватися при визначенні суми середнього заробітку, що підлягає виплаті позивачу, у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні за період з 23.03.2018 року і по день фактичного розрахунку - 09.10.2018 року, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про врахування загального графіку роботи Товариства встановленого наказом № 75 від 21.03.2014 року (триденний робочий тиждень), оскільки відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по п'ятиденному робочому тижню, адже товариство, за вищезазначений період не змінювало загальний графік роботи підприємства з триденного на п'ятиденний.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 08 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

С. Г. Хвостик