Провадження № 2/234/754/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Пікалової Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко К.П.,

позивача ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу № 234/19091/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

05.12.2018 року до суду звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 01.03.1997 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останніх пяти років шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо. Позивач вважає, що примирення та поновлення сімейних стосунків неможливе. Просить суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 22.12.2018 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

В підготовчому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Просила розглянути справу на підготовчому судовому засіданні. Зазначила, що шлюбні відносини між ними припинено 27.12.2013 року.

В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Просив розглянути справу на підготовчому судовому засіданні.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.1997 року між сторонами укладено шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 179, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчать свідоцтво про народження.

В судовому засіданні відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини 27 грудня 2013 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ст 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні даного позову характеру, тобто 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 81, 141, 142, 174, 200, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 24, 109, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 01 березня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 179.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без зміни.

Повернути ОСОБА_1 із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого через АТ «Ощадбанк» за квитанцією № 96602 від 27.09.2018 року в сумі 704 грн. 80 коп., тобто в розмірі 352 /триста пятдесят дві/ грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд (Перехідні положення п.п. 15, 15.5), протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, іпн НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: м. Краматорськ, вул Паркова, 99-171.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, іпн НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: м. Краматорськ, бул Краматорський, 19-309.

Рішення ухвалене й надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Краматорського міського суду ОСОБА_4