Справа № 466/9531/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (79000, м. Львів, вул. Чигиринська, 31/16) до ОСОБА_2 (79000, м. Львів, вул. Чигиринська, 31/16) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

установив:

30.11.2018 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_2. У вищевказаній квартирі окрім неї зареєстровані її син ОСОБА_3, внук ОСОБА_4 та колишня дружина сина ОСОБА_2 06.06.2018 року шлюб між відповідачкою та сином позивача ОСОБА_3 розірвано.

Позивач зазначає, що ОСОБА_2 більше одного року не проживає у вищевказаній квартирі, не користується комунальними послугами та не оплачує їх. Перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідачу ніхто не чинив, в квартирі вона не проживає за власним бажанням. Теперішнє місце проживання відповідача ОСОБА_2 не відоме. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. У звязку із вищенаведеним змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на мотиви викладені в позові. Просила такий задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, оголошенням, розміщеним на сайті суду. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду подано не було.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.280-282 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 на підставі Договору купівлі-продажу посвідченого нотаріусом Львівського округу 30.12.1994 року № 2288 зареєстрованого Львівським бюро технічної інвентаризації, що стверджується Реєстраційним посвідченням від 04 січня 1995 року.

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги № 5967 від 01.11.2018 року, виданої ЛКП «Збоїща- 408» у зазначеній квартирі окрім позивача зареєстровано ще троє осіб, а саме: ОСОБА_3(син позивача), ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2(невістка), ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4(онук), ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3. Проте, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06.06.2018 року шлюб між ними розірвано. Місце теперішнього проживання ОСОБА_2 позивачу не відоме.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Факт не проживання гр. ОСОБА_2 за адресою: м. Львів, вул. Чигиринська, 31/16 стверджується складеними актами ЛКП «Збоїща - 408» від 02.07.2018 року, 05.09.2018 року, 01.11.2018 року.Крім того, факт не проживання відповідача за вищевказаною адресою підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3, який зазначив те, що ОСОБА_2 не проживає та не зявляється у зазначеній квартирі більше двох років.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви зареєстрованої особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи викладене суд вважає, позовні вимоги про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою №16 у будинку №31 по вул. Чигиринській у м. Львові доведеними та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 84, 89, 273, 274, 280-284, 289, 314 ЦПК України, ст.ст.319, 321,383 ЦК України, -

вирішив:

позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщення, а саме: житловою квартирою, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Чигиринська, 31/16.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії КА №770525, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована та проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КВ №510090, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_2 10.10.1987 р.н, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1 23.08.1958 р.н, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) 704,80 грн (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_5