ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи № 521/4855/13-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/813/3143/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів - Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Маслова Р.Ю.,

учасники справи:

позивач - прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»,

представник позивача - заступник начальника відділу прокуратури Одеської області Харітонова О.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 нарішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2016 року у складі судді Целуха А.П.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2009 року заступник прокурора Малиновського району м. Одеси звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заборгованості, посилаючись на те, що між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 02 листопада 2005 року було укладено кредитний договір № 496 на суму 54 600,00 грн. строком до 02 листопада 2010 року.

На виконання умов кредитного договору 02 листопада 2005 року укладено договір застави з ОСОБА_4 - предмет договору - автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORT, 1997 року випуску, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 2400 куб. CM. D, державний реєстраційний № НОМЕР_1, що належить власнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та договір поруки № 496 з ОСОБА_2 від 02 листопада 2005 року.

Оскільки позичальник та поручитель умови кредитного договору не виконують належним чином утворилася заборгованість на суму 106750,40 грн., яку позивач просив стягнути на користь банку.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 15 вересня 2011 року позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28 березня 2013 року за заявою ОСОБА_2 заочне рішення від 15 вересня 2011 року скасовано.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2016 року позов прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено в повному обсязі.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_4, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за відсотками - 345,36 грн., прострочену заборгованість за кредитом - 40017,60 грн., прострочену заборгованість за відсотками - 34335,94 грн., заборгованість за пенею по кредиту - 18612,92 грн., заборгованість за пенею по відсотках - 13438,58 грн., а всього 106750,40 грн. (т.1 а.с.181-184).

15 квітня 2016 року представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу (т.1 а.с.190-191).

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 ніколи не укладав та не підписував договір поруки №496 від 02 листопада 2005 року з ПАТ «Державний ощадний банк України» та стосовно підробки його підпису на цьому договору порушено досудове розслідування 13 квітня 2013 року .

Відзив представника АТ «Ощадбанк» на апеляційну скаргу мотивований тим, що відсутні докази того, що ОСОБА_2 не підписував договір поруки від 02 листопада 2005 року.

Відповідач ОСОБА_4 рішення суду не оскаржує.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймають участь у справі, дослідивши та вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що поручитель ОСОБА_2 допустив порушення умов договору поруки від 02 листопада 2005 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02 листопада 2005 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського міського відділення №7860 ВАТ «Ощадбанк»(правонаступник ПАТ «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 496 на суму 54 600 грн. строком до 02 листопада 2010 року зі сплатою 21% річних за користування кредитними коштами (т. 1 а.с. 9-10).

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ВАТ «Державний ощадний банк України» 02 листопада 2005 року укладено договір застави з ОСОБА_4 - предмет договору автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORT, 1997 року випуску, кузов НОМЕР_2, об'єм двигуна 2400 куб. CM. D, державний реєстраційний № НОМЕР_1, що належить власнику на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 11).

02 листопада 2005 року між ВАТ «Ощадбанк», ОСОБА_4, ОСОБА_2 укладено договір поруки № 496, за умовами якого поручитель ОСОБА_2 зобов'язався перед кредитором солідарно з позичальником відповідати за своєчасне та повне виконання умов кредитного договору (т. 1 а.с. 12).

В зв'язку з невиконанням умов кредитного договору станом на 15 червня 2011 року утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку становить 106 750,40 грн. в тому числі: заборгованість за відсотками - 345,36 грн., прострочена заборгованість за кредитом - 40 017,60 грн., прострочена заборгованість за відсотками - 34 335,94 грн., заборгованість за пенею по кредиту - 18612,92 грн (т. 1 а.с.62-68).

Поручитель ОСОБА_2 заперечує укладення договору поруки №496 від 02 листопада 2005 року, в зв'язку з чим було відкрито кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003369 від 13 квітня 2013 року за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України та постановою слідчого відділення Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 25 грудня 2014 року закрито у зв'язку з відсутності суб'єкта правопорушення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2 призначена судова почеркознавча експертиза для визначення справжності підпису ОСОБА_2 на договорі поруки № 496 від 02 листопада 2005 року (т. 2 а.с. 151-154).

Згідно висновку №17-576 від 29.12.2017 року судово-почеркознавчої експертизи, проведеної Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз підписи від імені ОСОБА_2 у договорі поруки №496 від 02 листопада 2005 року до кредитного договору №496 від 02 листопада 2005 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2. виконані не самим ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2 (т. 2 а.с.190-193).

Оскільки встановлено та підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи факт того, що підпис на договорі поруки №496 від 02 листопада 2005 року від імені поручителя ОСОБА_2 не належить ОСОБА_2, то доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу та дають підставу для ухвалення постанови про відмову в задоволенні позову про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №496 від 02 листопада 2005 року з поручителя ОСОБА_2

В результаті встановленого та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення кредитної заборгованості з відповідача ОСОБА_2 підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині, оскільки постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.368,374,376,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 березня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та судових витрат на користь держави скасувати.

Відмовити в задоволенні позову прокурора Одеської міської прокуратури №2 в інтересах держави в особі Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 09 квітня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков