Справа №601/2048/18
Провадження № 2/601/81/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

прокурора Янюка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом першого заступника керівника Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_1, який діє в інтересах держави в особі цивільного позивача ОСОБА_2 управління Тернопільської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,-

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник керівника Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_1, який діє в інтересах держави в особі ОСОБА_2 управління Тернопільської міської ради, звернувся з позовом в суд до ОСОБА_3 про стягнення із останнього 5 443 гривень витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

З позовної заяви вбачається, що вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 вересня 2018 року ОСОБА_3 за частиною 1 статті 286 КК України призначено покарання у вигляді штрафу, в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює - 3400 гривень. Під час розгляду кримінального провадження в Кременецькому районному суді Тернопільської області питання відшкодування збитків понесених комунальним некомерційним підприємством не ставилось та не вирішувалось. Потерпілий ОСОБА_4 перебував на лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», що в місті Тернопіль по вулиці Шпитальна, 2, у травматичному відділенні з 28.04.2017 року по 11.05.2017 рік. Вартість лікування ОСОБА_4 в комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» становить -5 443 гривень.

Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» фінансується з бюджету Тернопільської міської ради, а тому порушення майнових прав зазначеної установи заподіює суттєвої шкоди міському бюджету, а отже, і державним інтересам. У звязку з встановленням в ході досудового розслідування завдання шкоди державі, виникає право прокурора звернутись до суду із позовом про відшкодування шкоди. Завдані державі збитки в ході досудового розслідування та судового розгляду не відшкодовані.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити з підстав, що викладені у заяві та стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі фінансового управління Тернопільської міської ради кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 в комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» в сумі - 5 443 гривні, який перерахувати в дохід міського бюджету.

31 жовтня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

21 листопада 2018 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 щодо проведення розгляду справи в порядку загального позовного провадження та перейдено до розгляд даної справи в порядку строщеного провадження з викликом (повідомленням ) сторін.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (відповідно до вимог п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України) Причини його неявки суду невідомі.

У надісланому до суду відзиві ОСОБА_3 просить повернути вказаний позов позивачу, оскільки він вважає, що прокурор не набув права на представництво інтересів фінансового управління Тернопільської міської ради. Прокурор при зверненні до суду із даним позовом не навів причин, які перешкоджають захисту інтересів держави, якщо такі є взагалі, самими субєктами, в інтересах яких прокурор безпідставно діє, підміняючи їх. Крім того, у структурі Тернопільської міської ради є юридичний відділ, який має штатних працівників і вони самі мають обовязок і право звернутись до суду за захистом порушеного права. Посилання в позовній заяві на те, що комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» фінансується з бюджету Тернопільської міської ради, доданими матеріалами до позовної зави не доводиться, тому і захисту «державного інтересу» не вбачається.

Представник фінансового управління Тернопільської міської ради в судове засідання не зявився, однак надіслав заяву в якій просить справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Суд, заслухавши прокурора, дослідивши надані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

Вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 вересня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4) і призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює - 3400 гривень. Вирок суду вступив у законну силу.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділені Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги з 28.04.2017 року по 11.05.2017 року, вартість лікування 5443 гривень, що стверджується повідомленням № 680 від 14.06.2018 року адміністрації Тернопільської міської комунальної лікарні швидкої допомоги.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу вимог статтей 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до пункту 3 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно зі статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших лій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В частині 3 статті 56 ЦПК України зазначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами.

Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» є закладом охорони здоров'я, який фінансується з обласного бюджету. Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності зазначеного лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту.

Фінансове управління Тернопільської міської ради з дня направлення обвинувального акта до суду не пред'явив позов до обвинуваченого про відшкодування витрат, які понесені лікувальним закладом на лікування потерпілого. Зазначене призводить до втрат коштів, які мали б поступити до обласного бюджету.

На виконання вимог частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру" Кременецькою місцевою прокуратурою попередньо повідомлено фінансове управління Тернопільської міської ради листом за № 78-2690 вих. 18 від 18.10.2018 про представництво інтересів держави в особі фінансове управління Тернопільської міської ради.

Обираючи форму захисту представництва, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Враховуючи те, що комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» фінансується з обласного бюджету, а тому порушення майнових прав зазначеної установи заподіює суттєвої шкоди обласному бюджету, а отже, і державним інтересам, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення у суд з позовом для їх захисту.

Частинами 1, 3 статті 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров»я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обгрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора.

Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає до задоволення, оскільки відповідач вчинив злочин, внаслідок якого потерпілий ОСОБА_4 перебував на лікуванні в некомерційному підприємстві «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», що підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача в користь держави в особі ОСОБА_2 управління Тернопільської міської ради кошти витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 в комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» в сумі - 5443 гривні, які перерахувати в дохід міського бюджету.

У силу вимог статті 141 ЦПК України із відповідача на користь держави слід стягнути 1762,00 гривень судового збору.

Керуючись п. 3 ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 1206, 1166 Цивільного кодексу України, статтями 12, 13, 56, 76-81, 141, 263, 265, 268, 352 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави в особі ОСОБА_2 управління Тернопільської міської ради кошти витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_4 в комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» в сумі 5443,00 (пять тисяч чотириста сорок три) гривні, які перерахувати в дохід міського бюджету на рахунок відкритий в головному управлінні Державної казначейської служби України в Тернопільській області, за реквізитами: отримувач КУ ЕАП, одержувач УК у місті Тернополі (м.Тернопіль), МФО 899998, ідент. код 37977726, р/р 0002, КБК 24060300 «Інші надходження», призначення платежу відшкодування витрат за стаціонарне лікування потерпілого внаслідок злочину - ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1762,00 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.01.2019 року.

Позивач: перший заступник керівника Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_1, який діє в інтересах держави в особі цивільного позивача ОСОБА_2 управління Тернопільської міської ради, місце знаходження якого: місто Тернопіль, вулиця Шевченка, 3, Код .

Відповідач: ОСОБА_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків НОМЕР_1.

Повний текст рішення виготовлено 17 січня 2019 року.

Головуючий: