Постанова

Іменем України

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 358/1348/16-ц

провадження № 61-20450св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Радикал Банк»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» на рішення Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Мережко М. В., Данілова О. М., Суханової Є. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» (далі - ПАТ «Радикал Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 17 липня 2014 року між ПАТ «Радикал Банк»» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 150 000 грн терміном до 17 липня 2021 року зі сплатою 21,5 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань 17 липня 2014 року між банком, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були укладені договори поруки, за умовами яких поручителі солідарно відповідають перед кредитором за виконання ОСОБА_4 зобов'язань по кредитному договору.

У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору станом на 06 вересня 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 163 798,80 грн, з яких: строкова заборгованість за кредитом - 125 174,04 грн; прострочена заборгованість за кредитом - 15 988,72 грн; нараховані відсотки за кредитом - 1 046,59 грн; прострочені проценти за кредитом - 10 583,90 грн; нарахована комісія за кредитом - 225 грн; прострочена комісія за кредитом - 3 375 грн; пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту - 3 464,62 грн; пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів по кредиту - 3 178,83 грн; пеня за несвоєчасне погашення простроченої комісії по кредиту - 762,10 грн, яку банк просив стягнути солідарно з боржника та поручителів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року у складі судді Якутюка В. С. позов публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» заборгованість за кредитним договором станом на 06 вересня 2016 року у сумі 163 798,80 грн, з яких: строкова заборгованість за кредитом - 125 174,04 грн; прострочена заборгованість за кредитом - 15 988,72 грн; нараховані відсотки за кредитом - 1 046,59 грн; прострочені проценти за кредитом - 10 583,90 грн; нарахована комісія за кредитом - 225 грн; прострочена комісія за кредитом - 3 375 грн; пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту - 3 464,62 грн; пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів по кредиту - 3 178,83 грн; пеня за несвоєчасне погашення простроченої комісії по кредиту - 762,10 грн та судовий збір у сумі 2 456,98 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору виникла заборгованість, яку слід стягнути з останнього та поручителів солідарно.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2017 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4, скасовано рішення Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Радикал Банк» відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що у випадку укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного і того ж зобов'язання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою, а тому висновок суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості з боржника та поручителів солідарно є помилковим. При цьому суд не визначився з періодом, за який підлягає стягненню заборгованість за спірним кредитним договором, що позбавило апеляційний суд визначити точну суму цієї заборгованості.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ «Радикал Банк» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що на підтвердження розміру та періоду заборгованості банк подав до суду розрахунок заборгованості, виписки по особовим рахункам позичальника, а також графік погашення заборгованості. Разом із тим, позичальник не заперечував наявність у нього заборгованості, свій розрахунок на її спростування не надав, а тому висновок апеляційного суду про недоведеність розміру заборгованості є помилковим.

У травні 2017 року відповідачі подали відзив (заперечення) на касаційну скаргу, який мотивований незгодою з доводами касаційної скарги та законністю й обґрунтованістю рішення апеляційного суду. Суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідачів комісію. Кредитор не довів з якого часу та за який період підлягає стягненню заборгованість за кредитом.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду, а ухвалою від 14 березня 2019 року - призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

17 липня 2014 року між ПАТ «Радикал Банк»» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 150 000 грн терміном до 17 липня 2021 року зі сплатою 21,5 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань 17 липня 2014 року між банком, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були укладені договори поруки, за умовами яких поручителі солідарно відповідають перед кредитором за виконання ОСОБА_4 зобов'язань по кредитному договору.

У зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору станом на 06 вересня 2016 року виникла заборгованість на загальну суму 163 798,80 грн, з яких: строкова заборгованість за кредитом - 125 174,04 грн; прострочена заборгованість за кредитом - 15 988,72 грн; нараховані відсотки за кредитом - 1 046,59 грн; прострочені проценти за кредитом - 10 583,90 грн; нарахована комісія за кредитом - 225 грн; прострочена комісія за кредитом - 3 375 грн; пеня за несвоєчасне погашення простроченого кредиту - 3 464,62 грн; пеня за несвоєчасне погашення прострочених процентів по кредиту - 3 178,83 грн; пеня за несвоєчасне погашення простроченої комісії по кредиту - 762,10 грн

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини першої статті 10, частини першої статті 11, частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України 2004 року.

Матеріалами справи підтверджується і сторонами не оспорюється, що на виконання умов кредитного договору від 17 липня 2014 року боржник ОСОБА_4 отримала грошові кошти у розмірі 150 000 грн, однак починаючи з 23 вересня 2015 року в порушення умов договору не сплачувала кредитні платежі та нараховані проценти, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції мотивував свої висновки недоведеністю розміру та періоду заборгованості.

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов'язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

Пред'являючи позов, ПАТ «Радикал Банк» надало суду докази надання кредитних коштів та свої розрахунки кредитної заборгованості відповідача, підтверджуючи її письмовими доказами, розрахунком заборгованості за період з 23 вересня 2015 року до 06 вересня 2016 року (а.с. 10-11) та випискою по особовим рахункам позичальника з 01 вересня 2015 року до 02 вересня 2016 року (а.с. 12-38), а тому саме ОСОБА_4, заперечуючи проти поданих доказів, відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України 2004 року мала б спростувати її розмір та довести, що вона у повній мірі виконала свої кредитні зобов'язання за договором від 17 липня 2014 року, подаючи відповідні докази.

Не встановивши обставини, які є підставою для звільнення відповідача від доказування, суд не сприяв всебічному й повному з'ясуванню дійсних обставин справи, що мають юридичне значення для її вирішення, допустив неповноту у з'ясуванні таких обставин, не встановив дійсний розмір кредитної заборгованості, дійшовши висновку про укладеність кредитного договору.

Отже, суд, виходячи з того, що відповідач порушила умови кредитного договору, дійшов висновку про відмову у позові з підстав недоведеності розміру порушення зобов'язання, тим самим самоусунувся від вирішення спору між сторонами, перешкодив банку, як позивачу, у доступі до правосуддя за захистом порушеного права, так як повторно, з тих самих предмету та підстав, банк захистити свої порушенні права (пред'явити позов) не зможе.

За таких обставин, оскільки встановлено, що боржник ОСОБА_4 та поручителі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не виконали свої зобов'язання за кредитним договором і договорами поруки, підлягають до задоволення вимоги банку про стягнення заборгованості з відповідачів у солідарному порядку.

Перевіряючи доводи, зазначені у відзиві на касаційну скаргу, про незаконне нарахування банком комісії за послуги, що супроводжують кредит, Верховний Суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

При цьому, нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, є незаконним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, та враховується судом.

Вирішуючи спір у частині стягнення з відповідачів на користь ПАТ «Радикал Банк», суд першої інстанції вказаних вимог закону не врахував та дійшов безпідставного висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача комісії за обслуговування кредитної заборгованості та пені за несвоєчасне погашення простроченої комісії по кредиту, тому її розмір (4 362,10 грн) підлягає виключенню і загальний розмір заборгованості становитиме 159 436,70 грн.

Отже, не може бути залишене в силі рішення суду першої інстанції з таких підстав, оскільки ним не перевірений належним чином розмір заборгованості, наданий банком.

Встановивши істотне порушення норм матеріального права, враховуючи положення частини третьої статті 400 ЦПК України, згідно із якою суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, Верховний Суд вважає за необхідне вийти за межі доводів касаційної скарги.

Згідно зі статтею 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Радикал Банк» та стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь банку заборгованості за кредитним договором від 17 липня 2014 року станом на 06 вересня 2016 року на загальну суму 159 436,70 грн.

Вирішуючи питання про солідарне стягнення заборгованості із боржника та поручителів, Верховний Суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого, у разі укладення між ними кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов'язання між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред'явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі чи частково, але поручитель, що виконав зобов'язання, не вправі пред'явити вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Враховуючи викладене, висновки суду апеляційної інстанції про помилковість висновків суду першої інстанції в частині солідарного стягнення заборгованості з боржника та поручителів є обґрунтованими, оскільки у випадку укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного і того ж зобов'язання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-185цс14, тому стягнення заборгованості у солідарному порядку підлягає з боржника та кожного з поручителів окремо.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, в тому числі, і з нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що Верховний Суд зробив висновок про часткове задоволення позову та про зменшення суми стягненої з відповідачів заборгованості, то судові витрати, понесені у зв'язку із розглядом справи у суді першої та касаційної інстанцій, підлягають стягненню з відповідачівна користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які складають 97,33%.

За таких обставин розмір стягненого з відповідачів на користь банку судового збору у сумі 5 405,38 грн підлягає зменшенню до 5 261,43 грн.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» задовольнити частково.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року та рішення Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» заборгованість за кредитним договором від 17 липня 2014 року, яка станом на 06 вересня 2016 року становить 159 436,70 грн та складається із: заборгованості за кредитом - 125 174,04 грн; простроченої заборгованості за кредитом - 15 988,72 грн; нарахованих відсотків за кредитом - 1 046,59 грн; прострочених відсотків за кредитом - 10 583,90 грн; пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту - 3 464,62 грн; пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів по кредиту - 3 178,83 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» заборгованість за кредитним договором від 17 липня 2014 року, яка станом на 06 вересня 2016 року становить 159 436,70 грн та складається із: заборгованості за кредитом - 125 174,04 грн; простроченої заборгованості за кредитом - 15 988,72 грн; нарахованих відсотків за кредитом - 1 046,59 грн; прострочених відсотків за кредитом - 10 583,90 грн; пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту - 3 464,62 грн; пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів по кредиту - 3 178,83 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на користь публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» судові витрати в сумі 1 753,81 грн з кожного.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник О. В. Білоконь Є. В. Синельников С. Ф. Хопта Ю. В. Черняк