Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/160/2019

Справа № 229/4524/18

17 січня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лебеженка В.О.,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначила, відповідно до договору №196 від 25.02.1956 року, який був укладений відділом комунального господарства виконавчого комітету Краматорської міської ради, її батьку ОСОБА_5 була надана у безстрокове користування земельна ділянка для забудови індивідуального житлового будинку № 35 по вулиці Нахимова (Малєнкова, 64) у м.Дружківка, Донецька область.

За час життя її батьків, які знаходились у зареєстрованому шлюбі з 19.08.1947 року і до дня їх смерті, вони були зареєстровані та проживали разом за місцем постіного мешкання ІНФОРМАЦІЯ_1. Разом з ними мешкав її брат ОСОБА_6

ЇЇ батько, ОСОБА_7 помер 15.04.1993 року. Його похованням займалась вона разом з матірю.

Після смерті батька, її мати та брат, продовжували мешкати у вказаному житловому будинку, однак фактично позивач управляла будинком, оскільки матері на той час було вже 80 років, а її брат не міг самостійно управляти житловим будинком та присадибною ділянкою, через те, що був інвалідом першої групи.

ЇЇ мати, ОСОБА_8 померла 12.01.2013 року. ЇЇ брат ОСОБА_6 помер 22.10.2014 року.

Після смерті її батьків та брата, фактично вона стала єдиною спадкоємицею за законом нерухомого майна будинку №35 по вул.Нахимова, у .мДружківка.

Однак, у її брата були: дружина ОСОБА_9, яка у будинку №35 по вул.Нахимова у м.Дружківка не проживала і будинком не управляла, оскільки власником цього юудинку залишався батько позивача, та донька ОСОБА_10 (в дівочості ОСОБА_9) Н.М., ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була одружена та мешкала з 12.03.2002 року по вул.Котляревського, 158 у м.Дружківка.

Таким чином, після смерті її батька ОСОБА_7, з причин похилого віку її матері ОСОБА_8, інвалідності брата ОСОБА_6, з початку 2000 року і по цей час, протягом 18 років поспіль вона використовувала будинок за адресою: м.Дружківка, вул.Нахимова, 35, для особистих потреб, виконувала побутові роботи на подвірї, користувалась садом та городом на присадибній земельній ділянці, вирощувала овочі та фрукти, збирала врожай, несла та продовжує нести витрати по сплаті житлово-комунальних платежів, при цьому унеможливлювала занепад будівлі, яка на теперішній час знаходиться у задовільному стані.

Актом територіального комітету мікрорайону «Донський» м.Дружківка від 10.09.2018 року підтверджується факт її управління та володіння нерухомим майном за адресою: м.Дружківка, вул.Нахимова, 35.

21.03.2018 року вона звернулась до ОСОБА_4 державної нотаріальної конторі із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки ані матір, ані брат юридично не офрмили свої спадкових справ по вул.Нахимова, 35 у м.Дружківка, після смерті ОСОБА_7

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на будинок у звязку із пропуском 6 місячного строку для прийняття спадщини і вона 26.03.2018 року звернулась до суду із позовом для продовження строку для прийняття спадщини за спадковою трансмісією, однак рішенням Дружківського міського суду від 02.08.2018 року, ЄУН №229/1084/18, їй було відмовлено в задоволенні позовних вимог про прийняття спадщини за спадковою трансмісією та продовження строку прийняття спадщини за законом.

Залучені до участі у зазначеній справі відповідачі ОСОБА_9 та ОСОБА_10, зазначили про неприйняття ними будинку по вул.Нахимова, 35 у м.Дружківка, у спадщину, оскільки у них не було правовстановлюючих документів на це нерухоме майно. При цьому, вони не претендують на нього і надали свої пояснення у суді щодо фактичного управління та володіння позивачем цим майном протягом довгого часу.

В звязку з чим, позивач вважає, за необхідне звернутися до суду із позовною заявою до ОСОБА_4 міської ради щодо добросовісного управління та відкритого і безперервного володіння спадковим нерухомим майном протягом 18 років. А також, визнання судом права власності на житловий будинок разом з прибудинковими спорудами по вул.Нахимова, 35 у м.Дружківка за набувальною давністю.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі і визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.37-38).

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги викладені у позовній вимогі, та просила визнати за нею право власності на житловий будинок, разом з надвірними будівлями: літньою кухнею, підвалом, тамбуром, сараєм, гаражем по вулиці Нахимова №35 у м.Дружківка, Донецької області.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду відповідач повідомлявся належним чином та своєчасно, проте надав до суду заяву в якій просить розглядати справу у відсутність представника, заперечень проти позову не має.

Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_7 ОСОБА_7 ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про народження серія ЯС №376269, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.7-8).

При цьому, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, встановлено що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідним братом позивачки (а.с.10).

Відповідно до договору №196 від 25.02.1956 року, встановлено, що батьку позивачки було надано на праві безстрокового користування земельну ділянку з метою споруди жилого будинку за адресою: с.Донський, вул.Маленкова №64 (нині вул.Нахимова, №35) (а.с.14-16).

Згідно реєстраційного свідоцтва, встановлено, що домоволодіння №35 з надвірними будівлями по вул.Нахимова, в м.Дружківка зареєстровано за ОСОБА_7, 11.04.1991 року (а.с.17).

Позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її брата ОСОБА_6 про право на спадщину за законом на житловий будинок, що належав ОСОБА_5, який помер 15.04.1993 року, спадкоємцями якого були його дружина ОСОБА_8 та його син ОСОБА_6, які спадщину прийняли, але не оформили своїх спадкових прав, та померли, але їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6, оскільки нею пропущено шестимісячній строк для звернення з заявою про прийняття спадщини.

При цьому, відповідно до рішення Дружківського міського суду від 02.08.2018 року ОСОБА_2 було відмовлено у задоволенні позовних вимог про прийняття спадщини за спадковою трансмісією та продовження строку для прийняття спадщини за законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту голови територіального комітету «Донський -2», встановлено, що за адресою: м.Дружківка, вул.Нахимова, 35 мешкали: ОСОБА_7, 15.04.919 р.н., який помер 15.04.1993 року (а.с.11); ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла 12.01.2013 року (а.с.12); ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 22.10.2014 року (а.с.13). При цьому, з 2000 року та по теперішній час будинком управляє донька (позивачка) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.25).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що мешкає за адресою: м.Дружківка, вул.Кузнецова, 12 та є сусідкою ОСОБА_2 з якою вона знайома вже давно. Будинок за адресою: м.Дружківка, вул.Нахимова, 35 належав батькам ОСОБА_2 Коли помер її батько ОСОБА_7, то у вказаному будинку залишились мешкати мати ОСОБА_8 та ОСОБА_13 Приблизно з 2000 року, фактично управляти будинком стала ОСОБА_2, оскільки на той час мати була вже похилого віку, а брат її був інвалідом. Після смерті мати та брата вона продовжувала користуватися будинком.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона є головою територіального комітету «Донський -2». Вона давно знайома з ОСОБА_2 Після смерті батька ОСОБА_2, в будинку за адресою: м.Дружківка, вул.Нахимова, 35 мешкали мати та брат. Приблизно з 2000 року, повністю управляла будинком ОСОБА_15, яка унеможливлювала занепад будівлі, яка на теперішній час знаходиться у задовільному стані. При цьому, після смерті мати ОСОБА_8 та брата ОСОБА_6, ОСОБА_2 продовжує володіти та користуватися будинком. Вважає, що будинок повинен належати ОСОБА_2, оскільки вона тривалий час фактично володіє ним.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_2 є її рідною тіткою. За адресою: м.Дружківка, вул.Нахимова, буд.35 мешкали дід ОСОБА_7, баба ОСОБА_8 та її батько ОСОБА_6 Дід, баба та її батько померли. З 2000 року, будинком управляє її тітька ОСОБА_2, тобто виконує побутові роботи на подвірї, користується садом та городом на присадибній земельній ділянці, вирощує овочі та фрукти, збирає врожай, та сплачує платежі за житлово-комунальні платежі.

При цьому, факт відкритого та добросовісного, безперервного володіння не спростований відповідачем по справі.

Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до положень ч.1ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно рішення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Таким чином, виходячи із змісту ст. 344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є таке: майно може бути об'єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає достовірно встановленим, що ОСОБА_2 добросовісно заволоділа житловим будинком з надвірними будівлями по вул.Нахимова, №35 у м.Дружківка, Донецької області, та продовжує відкрито та безперервно на протязі 18 років володіти цим майном, здійснює за ним відповідний догляд, сплачує комунальні послуги. А тому наявні законні підстави для визнання за позивачкою права власності за набувальною давністю на житловий будинко з надвірними будівлями по вул.Нахимова, №35 у м.Дружківка, Донецької області.

Керуючись ст. ст.2, 5, 10-13,76-80, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1, яка мешкає за адресою: Донецька область, м.Дружківка, вул.Космонавтів, 24-89) до ОСОБА_4 міської ради (місцезнаходження: Донецька область, м.Дружківка, вул.Соборна, 16, ) про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно житловий будинок «А-1» загальною площею 39,3 кв.м., в тому числі жилою площею 32,3 кв.м., разом з надвірними будівлями: літньою кухнею «Б», підвалом «б-1», тамбуром «б1», сараєм «В», гаражем «Д» по вулиці Нахимова №35 у м.Дружківка, Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 21 січня 2019 року.

Суддя: В. О. Лебеженко