П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня2019 року м. Київ

Справа № 357/10881/18

Провадження: № 22-ц/824/3400/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 29 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Цукурова В.П., у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Грошової С.В., ПАТ «Кредобанк», третя особа: начальник відділення ПАТ «Платинум Банк» Майборода В., про захист прав споживача,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» ГрошовоїС.В., ПАТ «Кредобанк», третя особа: начальник відділення ПАТ «Платинум Банк» Майборода В., про захист прав споживача.

В обґрунтування своїм вимог вказувала, що 27 вересня 2016 року між нею та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір, за яким вона виконувала свої зобов'язання належним чином. У 2017 році була розпочата процедура ліквідації та виведення ПАТ «Платинум Банк» з ринку. Оскільки, не зважаючи на її неодноразові звернення до начальника відділення ПАТ «Платинум Банк» Майбороди В., їй було відмовлено у наданні роз'яснень щодо погашення заборгованості та не надано довідки про наявну заборгованість по кредитній лінії і рахунок на оплату, вона звернулась з письмовим запитом про надання довідки про суму заборгованості, на що отримала відповідь про те, що їй потрібно звертатись до нового кредитора - ПАТ «Кредобанк». Посилаючись на те, що вона не переукладала договорів із ПАТ «Кредобанк», на даний час їй не відомо про розмір заборгованості, ОСОБА_1 просила визнати дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», зобов'язати надати довідку про заборгованість та зобов'язати здійснити реструктуризацію зобов'язань за договором про споживчий кредит.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 29 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити у повному обсязі. Вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні її позову, виходячи із того, що спосіб захисту прав, який визначений нею, не передбачений Законом. Ухвалюючи рішення, суд не звернув уваги на те, що відповідачем протиправно не надавалась інформація про зміну реквізитів на сплату кредиту при ліквідації банку, змінювались умови договору в односторонньому порядку без повідомлення та згоди клієнта, неправомірно передавались персональні дані, протизаконно вимагався кредит без роз'яснень щодо сум заборгованості, що мало наслідком порушення її прав.

16січня 2019 року Київським апеляційним судом відкрито провадження у даній справі, роз'яснено сторонам право на подання відзиву на апеляційну скаргу.

31 січня 2019 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Грошова С.В.подала відзив на апеляційну скаргу. Просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначила, що право вимоги за кредитним договором було передано ПАТ «Кредобанк». Позивачкою не було доведено наявності умов та підстав, на яких суд може винести рішення про внесення змін до кредитного договору. Інформація щодо суми заборгованості та погашення кредиту надавалась позивачціу листі від 15.05.2018 року, який доданий до позовної заяви.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та просила її задовольнити.

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Грошова С.В., представник ПАТ «Кредобанк», а також третя особа начальник відділення ПАТ «Платинум Банк» Майборода В. в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27.09.2016 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Платинум Банк» було укладено кредитний договір № 2022/4276DCLRKPT2, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у тимчасове платне користування на поточні потреби в розмірі 22 695,04 грн. (т.1, а.с.11).

06.04.2018 року ОСОБА_1 звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» з заявою про надання довідки про суму заборгованості (т.1, а.с.59-60).

У відповідь на вказану заяву ПАТ «Платинум Банк» було направлено позивачці лист № 60-02/3943-Л від 15.05.2018 року, у якому банк повідомив, що станом на 15.05.2018 року за кредитним договором № 2022/4276DCLRKPT2 від 27.09.2016 року сума для повного погашення становить 51 039,21 грн. (т.1, а.с.61).

Відповідно до договору № 270К про відступлення прав вимоги від 02.07.2018 року, ПАТ «Платинум Банк» відступило право вимоги за кредитним договором № 2022/4276DCLRKPT2 від 27.09.2016 року до ОСОБА_1 новому кредитору - ПАТ «Кредобанк» (т.1, а.с.46- 49).

07.08.2018 року ОСОБА_1 повторно звернулась до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» з аналогічною заявою (т.1, а.с.169-170).

Листом № 60-02/6021-Л від 22.08.2018 року ПАТ «Платинум Банк» повідомило ОСОБА_1 про те, що 02.07.2018 року ПАТ «Платінум Банк» відступлено всі права грошової вимоги за кредитним договором № 2022/4276DCLRKPT2 від 27.09.2016 року ПАТ «Кредобанк», роз'яснення право на звернення стосовно отримання інформації щодо стану заборгованості за кредитним договором, а також у разі виникнення інших питань, пов'язаних із виконанням зобов'язань, до ПАТ «Кредобанк» (т.1, а.с.26).

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Платинум Банк» Грошової С.В., ПАТ «Кредобанк», третя особа: начальник відділення ПАТ «Платинум Банк» Майборода В., про захист прав споживача.

Відмовляючи в позові ОСОБА_1, суд виходив із того, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України; ОСОБА_1 було повідомлено про суму боргу та роз'яснено, що право вимоги її боргу відступлено до ПАТ «Кредобанк», реструктуризація, тобто зміна умов договору, може бути визначена лише на розсуд сторін та погоджена між ними.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції в повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статті 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до змісту позовної заяви, підставою для пред'явлення даного позову ОСОБА_1 визначила порушення своїх прав як споживача за кредитним договором щодо надання їй інформації щодо розміру заборгованості за договором та банківських реквізитів на оплату кредиту.

Як було встановлено, ПАТ «Платинум Банк» у відповідь на звернення ОСОБА_1 було направлено листа № 60-02/3943-Л від 15.05.2018 року, у якому відповідач повідомив, що станом на 15.05.2018 року за кредитним договором № 2022/4276DCLRKPT2 від 27.09.2016 року сума для повного погашення становить 51 039,21 грн.

Листом № 60-02/6021-Л від 22.08.2018 року ПАТ «Платинум Банк» повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до договору від 02.07.2018 року ПАТ «Платинум Банк» відступлено права грошової вимоги за кредитним договором ПАТ «Кредобанк», та роз'яснено, що стосовно отримання інформації щодо стану заборгованості за кредитним договором, а також у разі виникнення інших питань, пов'язаних із виконанням зобов'язань перед ПАТ «Кредобанк» їй необхідно звертатися до нового кредитора.

В свою чергу, ОСОБА_1 не надала суду доказів звернення із відповідними заявами про надання реквізитів для сплати та розміру заборгованості до нового кредитора ПАТ «Кредобанк».

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії відповідача та зобов'язання надати довідку про заборгованість.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання здійснити реструктуризацію зобов'язань за договором про споживчий кредит, оскільки обсяг зобов'язань щодо сплати кредиту та процентів, строки їх виконання, а також інші умови визначені кредитним договором № 2022/4276DCLRKPT2 від 27.09.2016 року.

Здійснення реструктуризації має наслідком зміну умов договору, що за змістом ст. ст. 626-629, 638 ЦК України можливе за згодою сторін. В даному випадку, запровадження у ПАТ «Платинум Банк» ліквідаційної процедури та передача прав за кредитним договором ПАТ «Кредобанк» не може бути підставою для зміни умов договору та здійснення реструктуризації боргу за рішенням суду.

Разом з тим, колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції на п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України як на підставу для відмови в позові та висновок про те, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача є такою, що не заснована на законі.

Так, ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Проте, ОСОБА_1 не посилалася на вказану норму. Положення п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних відносин.

При цьому, слід врахувати, що ЦК України не визначає виключного переліку способів захисту прав, за застосуванням яких може звернутися особа до суду.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відтак, суд не обмежений при розгляді справи лише тими способами захисту, що визначені Законом або договором, а може застосувати і інший ефективний спосіб захисту, якщо він не суперечить Закону.

Такий спосіб захисту, як визнання протиправними дій банку не суперечить нормам Закону. Тому, суд першої інстанції безпідставно послався на положення п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України як на підставу для відмови в позові та те, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача є такою, що не заснована на законі.

Відповідно, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 29 листопада 2018 року підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилання на п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України як на підставу для відмови в позові та висновку про те, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача є такою, що не заснована на законі. В іншій частині рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 29 листопада 2018 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 29 листопада 2018 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення посилання на п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України як на підставу для відмови в позові та висновок районного суду про те, що позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача є такою, що не заснована на законі.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 09 квітня 2019 року.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р.Гаращенко

А.А.Пікуль