ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 649/935/18 Головуючий в І інстанції: Мамаєв В.А.
Номер провадження: №22-ц/819/274/19 Доповідач: Майданік В.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Прушинська О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2018 року, у складі судді Мамаєва В.А., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

24 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача за рішенням Великолепетиського районного суду від 17 вересня 2007 року у справі №2-494/2007, стягнувши з нього на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтував наступним. Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 17 вересня 2007 року у справі №2-494/2007 з нього на користь відповідача ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.195 СК України розмір аліментів платника, який не працює, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

06 вересня 2018 року державним виконавцем було здійснено розрахунок його заборгованості за аліментами за період з червня по серпень 2018 року, виходячи із рівня середньої зарплати по Херсонській області, в результаті чого розмір аліментів збільшився до 1815,50грн на місяць.

На сьогоднішній день його сімейний стан у порівнянні з тим, який був на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, змінився настільки, що він не може виконати вказане рішення. На дату ухвалення рішення він мав постійну роботу та відповідну зарплату, на підставі чого і визначався розмір аліментів. Але зараз він ніде постійно не працює, не має земельних ділянок, які приносили б дохід. За цей час він одружився, в його сім'ї виховується неповнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., яку він теж повинен утримувати. І такий розмір аліментів, який утримується, є непосильним для нього. Окрім тимчасових заробітків інших доходів він не має.

На підставі вказаного, пославшись, зокрема, на ч.1 ст.192 СК України, просить задовольнити позов.

При судовому розгляді справи позивач просив стягувати з нього 1/9 частку заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2018 року у задоволенні позовубуло відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції й ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначив, що судом не враховано те, що його стан у порівнянні з тим, який був на час ухвалення рішення про стягнення аліментів, змінився настільки, що він не може виконати вказане рішення, оскільки він постійно не працює, не має земельних ділянок, які приносили б дохід, в його сім'ї виховується неповнолітня дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2., яку він теж повинен утримувати.

Справу було призначено до апеляційного розгляду на 22.01.2019 року о 10-15 годині, однак позивач, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,до суду не з'явився та надав електронною поштою заяву про розгляд справи за його відсутності. У зв'язку з цим, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, апеляційний суд ухвалив розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_2

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає на наступних підставах.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

Відповідно до рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 17 вересня 2007 року у справі №2-494/2007 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1., у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви, тобто з 27.08.2007 року, і до досягнення дитиною повноліття (а.с.13).

За копіями свідоцтв про шлюб та розірвання шлюбу сторони перебували у шлюбі з 05.11.2005 року, шлюб був розірваний, про що в Книзі реєстрацій розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис від 08.09.2010 року; прізвище дружини після розірвання шлюбу - "ОСОБА_3" (а.с.35, 36).

02 червня 2011 року ОСОБА_3 зареєструвала новий шлюб з ОСОБА_7, змінивши після реєстрації шлюбу своє прізвище на "ОСОБА_3" (а.с.37).

Згідно Свідоцтву про шлюб ОСОБА_2 зареєстрував 14.06.2018 року шлюб з ОСОБА_8 (а.с.6).

За свідоцтвом про народження ОСОБА_8 має неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.5).

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 21.09.2018 року позивач, який зареєстрований по АДРЕСА_1 в помешканні матері, мешкає в АДРЕСА_2. За вказаною адресою проживає також ОСОБА_8 та її дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.7).

Згідно довідки Великолепетиської районної філії Херсонського обласного центру зайнятості від 17.09.2018р ОСОБА_2 не значиться на обліку як безробітний (а.с.9).

За довідкою від 19.09.2018 року виконавчого комітету Великолепетиської селищної ради за позивачем ОСОБА_2 не закріплені будь-які земельні ділянки (а.с.8).

Державним виконавцем здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_2 за аліментами, розмір вказаної заборгованості станом на 01.09.2018 року становить 5417,93грн. В липні-серпні 2018 року аліменти нараховано в розмірі 1815,50грн. Позивач періодично сплачує аліменти, зокрема сплатив у грудні 2017 року 1000,00грн та в червні 2018 року 22300,00грн (а.с.3-4).

Відповідно до копії трудової книжки позивача в 2012-2014рр він навчався в професійно-технічному училищі №22 за професією "Виноградар". Відрахований 17.01.2014 року у зв'язку із випуском. Інших записів немає (а.с.10).

Згідно копії належного позивачу паспорту громадянина України для виїзду за кордон у період з 2016 по 2018 рік позивач 14 разів їздив до окупованої Російською Федерацією Автономної Республіки Крим (а.с.39-41).

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров'я когось зі них та інших випадках, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-Х11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини; батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями ст.181 СК України:

--- способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1);

--- за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.2);

--- за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3).

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини що мають істотне значення.

Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

За ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" у 2018 році установлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в розмірі: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривня, з 1 грудня - 2027 гривень.

Отже, на день ухвалення оскаржуваного рішення мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років складає 972грн (1944 : 2).

Суд, дослідивши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам по справі, на підставі ч.1 ст.192 СК України прийшов до вірного висновку про відмову в позові, оскільки не відповідає дійсності посилання позивача про те, що він не працює і не отримує доходів. Також суд виходив з того, що коштів на утримання дочки (1815,50грн на місяць), які стягуються з позивача на даний час достатньо лише для забезпечення мінімального рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини і зменшення їх з 1/4 до 1/9 частки від заробітку щомісячно (з 1815,50грн до 806,88грн) призведе до погіршення становища дитини, оскільки буде неможливим нормальний розвиток дитини і буде нижчим ніж мінімально гарантований розмір аліментів на дитину у віці 12 років, що порушить вимоги ст.57 Конституції України, ст.27 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст.150, 182 СК України.

Апеляційний суд в цілому погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що позивач не надав належних доказів на обґрунтування свого позову, зокрема щодо погіршення його матеріального стану та погіршення стану здоров'я свого чи когось з членів його сім'ї після ухвалення рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 17 вересня 2007 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. А тому вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами та висновків суду не спростовують. Зокрема, посилання скаржника на погіршення його стану після ухвалення рішення про стягнення аліментів, а також на неможливість виконувати вказане рішення та знаходження на утриманні неповнолітньої дочки його нової дружини, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджені належними доказами. Як правильно зазначив суд першої інстанції, обов'язок утримувати неповнолітню дочку його нової дружини лежить на її батьках, а обов'язок забезпечити всебічний розвиток його та відповідача неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. лежить саме на ньому й матері дитини. До того ж часті поїздки позивача (14 разів протягом 2016-2018рр) до окупованої Російською Федерацією Автономної Республіки Крим, одноразова сплата аліментів 22300,00грн в червні 2018 року свідчать про наявність у позивача заробітку та його спроможність сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Оскільки суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України це є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 02 листопада 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання безпосередньо до Верховного Суду касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови - 24 січня 2019 року.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська