Ухвала

Іменем України

01 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 154/1643/18

провадження № 61-5640 ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

БілоконьО. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якої діє адвокат Лущанець Микола Васильович, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року у складі судді Русинчука М. М. про повернення заявнику апеляційної скарги у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставне майно,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2018 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В. В. (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 січня 2006 року у розмірі 120 162,12 грн та звернення стягнення на заставне майно, а саме: автомобіль марки «Chevrolet», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17 лютого 2017 року.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2018 рокупозов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_7 за кредитним договором від 26 січня 2006 року у розмірі 48 631,66 грн (яка була встановлена рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 грудня 2010 року у справі № 2-1259/10), звернуто стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб - автомобіль марки «Chevrolet», модель «Evanda», 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 17 лютого 2017 року (чи іншого правовстановлюючого документа), шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», встановивши його початкову вартість на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. В частині інших позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, яка не відповідала вимогам підпункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України, а саме: у зв'язку з недоплатою судового збору у розмірі 1 585,80 грн.

Ухвалою Волинського апеляційного судувід 08 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху та надано строк для усунення вказаних недоліків.

У строк, встановлений судом, ОСОБА_4 не сплатила судовий збір, тому ухвалою Волинського апеляційного судувід 21 лютого 2019 року її апеляційну скаргу на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 листопада 2018 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалута направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням такого.

Згідно із частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зі змісту статей 185, 357 ЦПК України вбачається, що у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, апеляційний суд правильно зазначив, що 26 січня 2019 року, отримавши копію ухвали суду апеляційної інстанції від 08 січня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, заявник, у встановлений судом строк, вимоги зазначеної ухвали не виконала, судовий збір не оплатила.

Колегією суддів також враховано, що в касаційній скарзі адвокат заявника не заперечує, що ОСОБА_4 отримала листа з Волинського апеляційного суду, однак не ознайомилась із його змістом, у зв'язку з чим судовий збір не сплатила.

Таким чином, апеляційний суд, застосувавши правильно положення статті 185 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про повернення апеляційної скарги.

При цьому, Верховний Суд враховує, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, тому порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вбачається.

Доводи касаційної скарги про те, що представнику стало відомо про ухвалу щодо усунення недоліків апеляційної скарги лише 01 березня 2019 року є безпідставні та не спростовують висновки суду апеляційної інстанції, на законність судового рішення не впливають.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм статей 185, 356, 357 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, то колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Волинського апеляційного судувід 21 лютого 2019 року є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Згідно з частиною п'ятою статті 354 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якої діє адвокат Лущанець Микола Васильович, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року про повернення заявнику апеляційної скарги у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на заставне майно.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта