08.04.2019 Провадження по справі № 2/380/58/19
Справа № 380/1696/18
Рішення

Іменем України

8 квітня 2019 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Косович Т.П.

при секретарі Романовській Л.І.

з участю адвоката: Власенка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах в сумі 54843,61 гривень, яка виникла у зв'язку з несплатою за виконавчим листом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2-5997 від 22.07.2002 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що син з 2010 року проживає з ним та до повноліття повністю знаходився на його утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала, обіцяючи виконавчий лист про стягнення аліментів відкликати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник адвокат Власенко В.М. позовних вимог не визнали, посилаючись на відзиви на позовну заяву (а.с. 33,41-42). ОСОБА_3 суду пояснила, що з 2005 року вони з позивачем припинили фактичні шлюбні відносини і після цього син ОСОБА_4 постійно проживав разом з нею. Спочатку вони проживали у її сестри, а з 2011 року вона винайняла квартиру. З батьком син спілкувався, після школи та на вихідних ходив до нього в гості. З 2013 року позивач аліменти не сплачував, в результаті чого і виникла заборгованість.

Представник третьої особи Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що є сином сторін. Після того як батьки розійшлися з 2005 року він постійно проживав разом з матір?ю, до батька ходив лише в гості.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що була сусідкою відповідача за адресою АДРЕСА_2 до 2012 року. Її син ОСОБА_4 постійно проживав разом з матір?ю та ходив до Білоцерківського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа I-III ступенів № 13 - дошкільний навчальний заклад». Батька дитини вона жодного разу не бачила.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що є чоловіком відповідача ОСОБА_3 З 2015 року вони проживають в м. Києві, разом з ними проживав і син відповідача ОСОБА_4. До того ОСОБА_6 з мамою проживали в АДРЕСА_3

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що є рідною сестрою відповідача. В період з 2005 по 2011 роки ОСОБА_3 разом із сином ОСОБА_4 постійно проживали у її квартирі, мати займалася вихованням сина, батька вона жодного разу не бачила, хоча знала, що у них із сином були добрі стосунки.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що знає відповідача з 2000 року та достеменно знає, що її син ОСОБА_4 постійно проживав разом з матір?ю, проживали вони вдвох.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що є чоловіком рідної сестри відповідача. ОСОБА_3 він знає з 1996 року та може достовірно сказати, що вона із сином ОСОБА_4 з 2005 по 2011 рік проживали в його квартирі, син перебував на утриманні матері, батько дитини жодного разу не приходив.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є сусідкою позивача та може показати, що його син ОСОБА_4 протягом тижня приходив до батька в гості, проте постійно проживав з матір?ю.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 08.08.2006 року (а.с.6). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2002 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнено аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаю з 12.07.2002 року до повноліття дитини.

До 2013 року позивач сплачував аліменти на утримання сина, що, зокрема, підтверджується і довідками Білоцерківського міськрайонного центру зайнятості № 2835, 2836, 2837 від 13.08.2018 року (а.с. 10-12).

З 2013 року позивач аліменти не сплачував, в результаті чого виникла заборгованість зі сплати аліментів на загальну суму 54843,61 гривень (копія довідки Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 13531 від 02.03.2018 року - а.с. 7).

Відповідно до ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивач як на підставу своїх позовних вимог посилається на те, що син ОСОБА_4 з 2010 року проживає разом з ним за адресою АДРЕСА_1 та до повноліття повністю знаходився на його утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавала, обіцяючи виконавчий лист про стягнення аліментів відкликати. Дану обставину позивач вважає такою, що має істотне значення та є підставою для звільнення його як платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами.

Проте, твердження позивача спростовуються зібраними по справі доказами, зокрема, копіями довідок з медичної книжки ОСОБА_6 за 2010-2014 роки, де місце проживання останнього зазначено АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 (а.с. 43-51), характеристикою учня 9-Б класу БСШ I-III ступенів № 13 з поглибленим вивченням французької мови м. Білої Церкви, в якій вказано, що ОСОБА_6 виховується в неповній сім?ї та мама приділяє належну увагу вихованню сина (а.с.53), довідкою про реєстрацію місця проживання Управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради № 6686 від 27.12.2018 року, де зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_6 в період з 17.03.2000 року по 03.03.2015 року є АДРЕСА_4, гурт. (а.с.57), а також поясненнями відповідача та свідків.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що стороною позивача в судовому засіданні не доведений факт постійного проживання сина ОСОБА_4 з 2010 року разом із батьком за адресою АДРЕСА_1 та факт повного матеріального утримання батьком дитини до його повноліття, що не може бути обставиною для звільнення позивача як платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстав для звільнення ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментамив сумі 54843,61 гривень, яка виникла у зв'язку з несплатою за виконавчим листом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області № 2-5997 від 22.07.2002 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, передбачених ч. 2 ст. 197 СК України, не має, а тому в задоволенні позовних вимог відмовляє.

Керуючись ст. 197 Сімейного кодексу України, ст.ст. 258,259,263-265,268,279,354 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про звільнення від сплати заборгованості по аліментах - відмовити повністю.

Дата складення повного рішення: 12 квітня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.П.Косович