ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 766/49/19

Номер провадження: 22-ц/819/751/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Пісоцької Т.І.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О.В. від 25 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 підприємства «Херсонтеплоенерго» про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, просить визнати незаконними дії відповідача ОСОБА_3 підприємства «Херсонтеплоенерго» (далі КП «ХТЕ») по нарахуванню заборгованості з 01.01.2006 року по 12.04.2016 року, посилаючись на те, що 04.08.1998 року йому було надано квартиру АДРЕСА_1 та він оформлений наймачем квартири та на нього відкрито особовий рахунок в КП «ХТЕ». В 2006 році позивача визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням зазначеної вище квартири, після цього його колишня дружина приватизувала квартиру без його участі та продала її. Тривалий час позивач поновлював свої права на квартиру та рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26.02.2013 року його знову визнано наймачем і на цій підставі повторно з ним укладено договір найму.

Позивач зазначає, що після виконання рішення суду про усунення перешкод 12.04.2016 року він заселився до квартири та звернувся до відповідача з метою укладення нового договору про надання послуг, на що йому було повідомлено, що весь час з моменту оформлення ОСОБА_2 наймачем зазначеної вище квартири, договір не переукладався ні з ким та особовий рахунок оформлений на нього. Відповідач повідомив також, що по особовому рахунку по зазначеній квартирі наявна заборгованість по оплаті за тепло з 2006 по 2016 рік в сумі 18871,05 грн., хоча відсутній письмовий договір про надання послуг. Позивач просить визнати дії відповідача щодо нарахування заборгованості по оплаті за теплопостачання за період з травня 2006 року по 12.04.2016 року,- неправомірними та зобов'язати відповідача провести перерахунок заборгованості за спожиту теплову енергію в період з 01.01.2006 року по 12.04.2016 року.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить взяти до уваги, що норми, які регулюють надання житлово-комунальних послуг передбачають оплату комунальних послуг виключно власником або наймачем житлового приміщення, а певний період він не числився наймачем та не проживав у квартирі. Окрім того, відсутній письмовий договір про надання послуг.

У відзиві КП «ХТЕ» доводи скарги не визнало, рішення суду просить залишити без змін, посилаючись на те, що позивач не надав жодного доказу наявності незаконних дій з боку відповідача, які порушують його права як власника або наймача квартири, а також споживача житлово-комунальних послуг, відсутні відомості щодо вимог до позивача з боку відповідача про стягнення заборгованості. Відповідач вважає, що оскарження нарахування заборгованості, яка є різновидом претензії, не передбачено законодавством, як спосіб захисту, все викладене у позові може бути запереченням у разі пред'явлення до нього позову про стягнення заборгованості. Чи звертатись із таким позовом є правом КП «ХТЕ». Окрім того, ОСОБА_2 не повідомляв про зміну наймача, складу сім'ї та не надавав підтверджуючих документів про це, послуга надавалась та нарахована оплата за надану послугу. При цьому сам факт рахування заборгованості за квартирою не свідчить про порушення прав позивача.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити. Пояснив, що після отримання квартири АДРЕСА_1, він вселився у квартиру разом із сім'єю, оформив на своє ім'я особові рахунки по комунальним послугам, в тому числі і на теплопостачання, точно не пам'ятає чи укладався письмовий договір, однак не заперечує, що отримував послуги фактично та їх сплачував. Після розірвання шлюбу із дружиною, проживав за іншою адресою, про це відповідача до відома не ставив. Дізнавшись про те, що його колишня дружина визнала його у 2006 році втратившим право користування квартирою, а також про те, що вона приватизувала і продала квартиру ОСОБА_4, оскаржив ці рішення та дії, які визнані незаконними та недійсними, квартиру повернуто до комунальної власності і з ним на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.02.2012 року повторно укладено договір найму. Після цього він до 12.04.2016 року не міг вселитися до квартири. Просить визнати незаконними дії відповідача по нарахуванню заборгованості з 2006 по 2016 роки та зобов'язати зробити перерахунок.

Представник КП «ХТЕ» ОСОБА_5 апеляційну скаргу не визнав, просить її залишити без задоволення, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. За квартирою числиться заборгованість, про що повідомлено ОСОБА_2 у відповідь на прохання оформити інший особовий рахунок на квартиру на його ім'я, що не передбачено законом. Окрім того, всі рішення та розпорядження щодо переходу користування та права власності,- скасовані та визнані недійсними, отже, єдиним законним наймачем квартири є саме ОСОБА_2, який має вирішувати спірні питання з особами, які порушили його права та перешкоджали його законному користуванню квартирою. Послуга по опаленню квартири надавалась безперервно, підстав для списання заборгованості по особовому рахунку немає. Звернення позивача із заявою про його відсутність у квартирі після фактично наданої послуги та з урахуванням зазначених вище обставин не має юридичного значення.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до п.4 ст.16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (виробник) зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі перерви в їх наданні, ненаданні або наданні не в повному обсязі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.6 ч.1 с. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 29 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» (далі - Постанова КМУ № 630), споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Згідно пп.6 п. 16 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем і опломбування запірних вентелів у квартирі) та відновлення надання відповідних послуг шляхом зняття пломб за власний рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою.

Згідно ч.7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що 04.08.1998 року на ім'я ОСОБА_2 видано ордер №047 на зайняіття в порядку обміну житлового приміщення, квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 04.05.2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 27.09.2006 року, визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1. Вказані судові рішення скасовані Апеляційним судом Кіровоградської області від 21.08.2007 року та у задоволенні цих вимог відмовлено (а.с.12, 16-17).

12.10.2006 року видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та згідно Договору купівлі-продажу від 25.10.2006 року квартира придбана ОСОБА_4 (а.с.21,22).

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 15.04.2011 року, яке набрало законної сили 03.08.2011 року визнано недійсними рішення виконкому та розпорядження фонду комунального майна м. Херсона про приватизацію зазначеної вище квартири.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 25.05.2012 року, залишеним без змін 05.06.2012 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, за яким ОСОБА_4 набула право власності та витребувано у неї квартиру, передавши у комунальну власність. ОСОБА_2 визнано наймачем квартири.

03.09.2014 року рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона усунуто перешкоди ОСОБА_2 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_4 та її малолітнього сина ОСОБА_8 з вищевказаної квартири (а.с. 38).

12.04.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління м. Херсоні винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання рішення Комсомольського районного суду м. Херсона про усунення перешкод ОСОБА_2 у користуванні квартирою (а.с.45).

13.05.2016 року позивачем направлено на адресу відповідача заяву в якій позивач просить укласти з ним Договір про надання послуг з централізованого опалення та гаряче водопостачання, а також відкрити новий особовий рахунок з 12.04.2016 року. Заява мотивована тим, що оскільки до 12.04.2016 року послуги зі споживання теплової енергії та гарячого водопостачання він не отримував, оскільки фактично не проживав у вказаній квартирі, вказані послуги отримувала ОСОБА_4 (а.с. 46).

08.06.2016 року ОСОБА_2 надано відповідь МКП «Херсонтеплоенерго» на його заяву від 13.05.2016 року в якій повідомлено, про те, що в абонентській базі МКП «Херсонтеплоенерго» значиться особовий рахунок №0420041 на квартиру з жовтня 2001 року по травень 2016 року відкрито на його ім'я. За даний період не було жодних переоформлень по вказаній квартирі та інших квартиронаймачів або власників. Заборгованість по квартирі становить 18871,05 грн (а.с. 47).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що обраний ОСОБА_2 спосіб судового захисту про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок за місцем проживання позивача та визнання незаконними дій щодо нарахування заборгованості за спожиту теплову енергію та послуги з центрального опалення без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, однак помилково зазначив, що такий спосіб захисту не передбачено діючим законодавством.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову та вважає зайвим посилання на неналежність способу захисту.

Правовий аналіз наведених положень ЦПК України, ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дозволяє дійти висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, а саме захист його прав як споживача та зобов'язання відповідача, виконавця послуг вчинити певні дії, зокрема, проведення перерахунку плати за теплопостачання, не суперечить положенням статті 16 ЦК України. Зокрема, у частині другої указаної статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. В зв'язку з викладеним посилання на неналежний спосіб захисту є недоречним.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову про незаконність дій відповідача по нарахуванню заборгованості та зобов'язання провести перерахунок заборгованості, поданого без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування.

Сторонами не заперечується, що ОСОБА_2 на підставі ордеру № 047 від 04.08.1998 року отримав квартиру АДРЕСА_1 та на його ім'я оформлено особовий рахунок №0420041 у відповідача. Відповідач здійснює централізоване опалення будинку, в якому розташована квартира позивача та у відповідний період з 2006 по 2016 р.р. надавав послуги споживачам - мешканцям цього будинку.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем надавались безперервно послуги по централізованому опаленню квартири весь період з 2006 по 2016 р.р., це є підставою для нарахування вартості наданих послуг на особовий рахунок по квартирі. Порушень відповідачем вимог закону щодо порядку та розміру нарахування заборгованості не вбачається. Підстав для припинення або зупинення нарахування заборгованості по особовому рахунку впродовж зазначеного періоду не встановлено, оскільки послуга надавалась безперервно, відомостей про розірвання договору, відмови від послуги, відключення від опалення або надання послуги неналежної якості - немає.

Отже, нарахування заборгованості по особовому рахунку по зазначеній вище квартирі, до якої постачалась послуга відповідає вимогам закону.

В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про звернення до відповідача про перерахунок та відмову у цьому. Позивач не довів, а суд не встановив, виконання відповідачем передбачених законом умов для перерахунку, зокрема своєчасне повідомлення КП «ХТЕ» із документальним підтвердженням обставин, які б давали підстави для перерахунку заборгованості.

Так, непроживання ОСОБА_2 в зв'язку з розірванням шлюбу з колишньою дружиною в квартирі, де залишились проживати члени його сім'ї не є підставою для припинення нарахування заборгованості та перерахунку. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що позивач та члени його родини надавали відповідачу документи, передбачені Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правила надання послуг), на підтвердження його відсутності за адресою місця реєстрації та й сам по собі факт його не проживання у квартирі в даному випадку не має правових наслідків, оскільки нарахування проводилось не за кількістю зареєстрованих осіб, а відповідно до опалювальної площі. Окрім того, згідно п.п.2 п. 17 Типового договору споживач зобов'язаний повідомляти виконавця про осіб, строк проживання яких у квартирі (будинку садибного типу) перевищив місяць.

Наступне переоформлення квартири та її вибуття з правомірного володіння та користування позивача, перешкоди йому у користуванні житлом, усунуті на підставі судових рішень, якими визнані такі дії незаконними, а рішення і правочини - недійсними, квартира повернута ОСОБА_2

Таким чином, ОСОБА_2 визнано єдиним законним наймачем (користувачем) квартири, стороною у договорі про надання послуг відповідачем, на його ім'я оформлено особовий рахунок № 0420041 по квартирі АДРЕСА_1, то за таких обставин користування житлово-комунальними послугами та зазначеною квартирою третіх осіб може бути підставою для відшкодування позивачу шкоди (збитків), заподіяних їх діями. Договір купівлі-продажу квартири, на підставі якого новий власник - ОСОБА_4 оформлювала своє право власності є нікчемним та не породжує правових наслідків, оскільки визнаний недійсним з моменту укладення. Отже, відсутні законні правові підстави вважати ОСОБА_4 стороною у договорі про надання послуг, що могло бути підставою для пред'явлення до неї вимог КП «ХТЕ».

За таких обставин, КП «ХТЕ» з 2006 по 2016 р.р. надавало послуги по теплопостачанню має законні підстави нараховувати заборгованість по особовому рахунку №0420041 на квартиру АДРЕСА_1. Чинними рішеннями судів єдиним законним наймачем зазначеної квартири визнано ОСОБА_2, на якого оформлено особовий рахунок та на користь якого витребувано квартиру із чужого незаконного володіння. Підстав передбачених законом для перерахунку заборгованості не вбачається.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дій відповідача по нарахуванню заборгованості по особовому рахунку на квартиру та зобов'язанню провести перерахунок.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_2 був визнаний втратившим право користування квартирою та були інші особи наймачами та власниками, не заслуговують на увагу з огляду на те, що всі рішення визнані незаконними і скасовані, правочини визнані недійсними та не мають правових наслідків.

Посилання скаржника на відсутність письмового договору між ним та відповідачем про надання послуг на висновки суду не впливають. Так, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає обов'язкову письмову форму договору про надання житлово-комунальних послуг. Однак, відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом, які в даній справі не встановлені.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі позбавлені правового обґрунтування та судовою колегією до уваги не приймаються.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 лютого 2019 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складення повного судового рішення 09 квітня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова