КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/2786/2019 Головуючий у 1-й інстанції: Керекеза Л.І.
373/798/18-ц Доповідач-ЧобітокА.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 січня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

у с т а н о в и в:

У травні2018 рокупозивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 09.02.2011 року між ПАТ КБ&qug=;ПриватБанк&qur:; і відповідачем був укладений договір б/н, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 1000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.У подальшому подав позовну заяву в новій редакції, у якій указав, що ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 2900.00 грн.. Зазначав, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/rules, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, за якими Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредитну карту «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», строком дії - січень 2015 р.. Указує, що банк свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, установленому договором. Відповідач з 10.02.2011 року почав використовувати кредитні кошти, однак не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору , що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а саме: неналежно сплачував внески на погашення заборгованості за кредитом у період з 29.07.2011 року по 31.07.2013 року; за процентами в період з 28.02.2011 року по 31.03.2018 року. Останній платіж було здійснено 10.08.2015 року в сумі 281,36 грн.. Станом на 31.03.2018року виниклазаборгованість урозмірі 28023 грн. 95 коп., що складається із заборгованості за кредитом -2889,89 грн., відсотків за користування кредитом 19964,76 грн.,заборгованості за пенею 3358,64 грн., штрафу (фіксована частина)500,00 грн., штрафу (процентна складова) 1310,66 грн..

Рішенням Переяслав-Хмельницького місьрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року в задоволенні позову ПАТ КБ &quза;ПриватБанк&q?ву; відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, який у червні 2018 року змінив назву з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов. Зазначає, що відповідно до укладеного договору б/н від 09.02.2011 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. , складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви. Укладаючи кредитний договір, сторони за власним волевиявленням досягли істотних умов по ньому і власноручно його підписали, чим взяли на себе зобов'язання виконувати його належним чином. Кредитний договір повністю відповідає вимогам ч. 2 ст. 208, ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України. Позичальник отримав кредитний ліміт на кредитну картку у сумі 1000.00 грн. та користувався кредитним лімітом банку, що підтверджується Випискою про рух коштів, а також прослідковується у розрахунку заборгованості.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав.

При розгляді даної справи судом першої інстанції установлено, що 09.02.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 2900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (січень 2015 року).

Відповідач, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, підтвердив свою згоду на укладання між ним та Банком Договору.

У даному випадку сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав свої зобовязання щодо надання відповідачу кредиту в розмірі, передбаченому Договором, що підтверджується копією виписки по особовому рахунку відповідача за період з 09.02.2011року по 31.03.2018року, так як за нормами п.2 ч.1 ст.1046, ч.2 ст.1054 ЦК України кредитний договір є укладений з моменту передання грошей.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 09.02.2011укладеного, між сторонами, станом на 31.03.2018 року,за наданим кредитом відбулися періодичні погашення.

Унаслідок невиконання відповідачем своїх зобовязань по кредитному договору банком нараховано заборгованість за кредитом в розмірі 2889 грн. 89 коп., заборгованість по процентам - 19964 грн. 76 коп., нарахована пеня - 3358 грн. 64 коп., заборгованість по штрафам - 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 1310 грн. 66 коп. (процентна складова) Загальна заборгованість за кредитним договором складає 28023 грн. 95 коп..

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Установивши, що ОСОБА_2, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, підтвердив свою згоду на укладання між ним та банком кредитного договору та отримав кредит в розмірі 2900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» з тих підстав, що в порушення п. 2.1.1.5.6. Умов і Правил надання банківських послуг у матеріалах справи відсутні дані про направлення банком відповідачу вимоги про виконання ним зобов»язання по поверненню кредиту, що свідчить про невиконання самим банком умов договору, а факт невиконання боржником умов договору за таких обставин є недоведеним. Також за п.1.1.3.1.9 Договору Банк зобов»язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику виписки про стан картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками, проте матеріали справи не містять відомостей яким способом власник виписки інформувався Банком про стан картрахунків.

Крім того, суд уважав, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є необгрунтованими з огляду на те, що відповідно до положень ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, проте вимоги позивача містять як пеню, так і штраф. Із розрахунку заборгованості, наданого позивачем не вбачається за можливе перевірити правильність нарахувань відповідних сум. Ніяких роз»яснень та доказів щодо принципу складення даного розрахунку справа не містить. Незрозуміло, на яких підставах позивачем нараховано заборгованість по процентам за користування кредитом, сума якої є нереально завищеною та неспівмірною із самою сумою кредиту. Розрахунок не містить підпису відповідальних осіб та не скріплений печаткою банку, а відтак не може бути належним та допустимим доказом у справі.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, суд апеляційної інстанції уважає, що рішення суду не можна визнати законним та обґрунтованим.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права ( ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції у повному обсязі з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову , але з інших підстав ніж ті, з яких виходив суд першої інстанції.

Звернувшись з даним позовом до суду першої інстанції та посилаючись на обставини зазначені вище, на підтвердження вимог АТ КБ «ПриватБанк» додав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану ОСОБА_2, Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» по договору SAMDN1949, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розрахунок заборгованості за договором, виписка з рахунку за період з 09.02.2011 по 31.03.2018 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За вимогами ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до п.п.2.1.1.1. Умови та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (використання кредитних карт ПАТ КБ «ПриватБанк»), Пам'ятка Клієнта/Довідка об умовах кредитування, Тарифи на випуск та обслуговування кредитних карток (Тарифи), а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк», установлюють правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку. Банк випускає Клієнту Картку на підставі Заяви, належним чином заповненого та підписаного Клієнтом. Випуск Картки та відкриття її рахунку здійснюється в разі прийняття Банком позитивного рішення про можливість випуску Клієнту Картки.

Як убачається із указаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану ОСОБА_2 09.02.2011 року, яка додана позивачем до позову, то остання містить сім видів платіжних карт - платіжна картка кредитка «Універсальна», Зарплатна картка, Картка Gold, Пенсійна картка, Ощадкнижка (депозит), Дебетовак особиста картка, Ідентифікація з паспортом, з яких заявник, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку, має право обрати та оформити на своє ім'я платіжну картку.

Згідно з п.п. 2.1.1.2.1. вищевказаних Умов, для надання послуг Банк видає Клієнту Картку, вид якої зазначений у Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання Картки, зазначена у Заяві.

Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка підписана ОСОБА_2 09.02.2011 року, містить відмітку про те, що відповідач виявив бажання оформити на своє ім'я тип картки - Зарплатна картка.

Відмітки про те, що ОСОБА_2 виявив бажання оформити на своє ім'я ще й платіжну картку кредитку «Універсальна», Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка підписана ОСОБА_2 09.02.2011 року, не містить.

Будь-якої іншої Анкети-заяви, підписаної ОСОБА_2, окрім Анкети-заяви з бажанням останнього оформити зарплатну картку, матеріали справи не містять.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Договір про надання банківських послуг повинен складатись з: Заяви; Пам'ятки клієнта/Довідки об умовах кредитування;Умов та правил надання банківських послуг; Тарифів.

Згідно з ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що правові підстави вважати, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання банківських послуг щодо видачі платіжної картки кредитки «Універсальна» за наданими позивачем доказами, відсутні, оскільки позивачем не доведено, що ОСОБА_2 виявляв бажання отримати послугу за платіжною карткою кредиткою «Універсальна».

Проте на зазначене, суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до неправильного встановлення обставин у даній справі.

ВерховнийСуд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року висловив правову позицію про те, що за частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Виходячи з правового аналізу вказаних норм Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі Умови не містять підпису позичальника; не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались.

У справі № 6-240цс14 Верховний Суд Українизазначив, що, якщо Умови кредитування не підписані відповідачем, то вони не є складовою частиною укладеного між ним та банком договору.

Матеріали справи містять копію Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» по договору SAMDN1949, яка підписана 09.02.2011 року ОСОБА_2.

Проте зазначений доказ не можна визнати таким, що підтверджує укладення сторонами Договору про надання банківських послуг щодо видачі платіжної картки кредитки «Універсальна» ОСОБА_2, оскільки відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку підставою для видачі платіжної картки кредитки «Універсальна» є відповідна Заява, яка в матеріалах справи відсутня, а Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку, додані позивачем до позову, відповідачем не підписані.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на суперечливість позиції банку щодо суми кредиту, оскільки спочатку він зазначав, що ОСОБА_2 отримано 1000.00 грн. кредиту, у подальшому зазначив суму 2.900.00 грн., у апеляційній скарзі знову стверджує, що відповідачем отримано 1.000.00 грн..

Крім того позивач стверджує , що між ним та відповідачем 09.02.2011 року укладено кредитний договір б/н, проте у Довідці про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду» зазначено договір SAMDN1949.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв&qule;язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність заявлених позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 09 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на підставі ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук