Справа № 347/1658/17
Провадження № 22-ц/4808/552/19
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів Фединяка В.Д., Девляшевського В.А,

секретаря Петріва Д.Б.,

з участю представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, що перебуває у спільній частковій власності та припинення права на частку у цьому майні зі стягненням відповідної грошової компенсації за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2019 року під головуванням судді Бучинського А.Б. у смт Верховина,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності зі стягненням відповідної грошової компенсації.

Представник позивача заявив клопотання про призначення повторної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи на предмет дослідження якої просив поставити питання про визначення вартості 1/3 частини житлового будинку по затвердженому методу оцінки з урахуванням використаних будівельних матеріалів, відсотку природного зносу будівлі на даний час, про індексувати оцінку проведену експертом № 051116 від 05.11.2016 та визначити нормативну оцінку землі.

Ухвалою Верховинського районного суду від 24 жовтня 2018 року клопотання представника позивача задоволено частково.

Призначено у справі повторну будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту ОСОБА_4. Для проведення експертизи направлено експерту дану цивільну справу.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Експерт ОСОБА_4 клопотанням від 04.01.2019 повідомив суд, що поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань (а.с. 74-75).

Ухвалою Верховинського районного суду від 01 березня 2019 року постановлено замінити експерта визначеного ухвалою Верховинського районного суду від 24 жовтня 2018 року для проведення повторної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи та її проведення доручити експерту ОСОБА_5 .

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Відповідач ОСОБА_3 на вказану ухвалу в частині зупинення провадження у справі подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що таке зупинення є незаконним і ухвала в цій частині підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що спір між нею та ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частки житлового будинку з відповідною часткою господарської будівлі по АДРЕСА_1 та 1/3 частки земельних ділянок уже вирішено рішеннями судів, які набрали законної сили. Верховинським районним судом розглядається той самий спір, з тими самими сторонами та з тим же предметом спору. Судом порушено принцип розумності строку вчинення процесуальних дій. Ухвалою суду від 24.10.2018р. зупинялося провадження у справі у зв'язку із призначенням повторної судової експертизи. Судом не було з'ясовано повноваження експерта, якому доручалося проведення експертизи, а також не було встановлено розумних строків для її проведення.

Ухвалою суду від 23 липня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті на 16 серпня 2018 року. Тому суд мав розглянути справу протягом місяця. Проте суд ігнорує положення процесуального закону і за межами встановленого строку розгляду справи по суті продовжує розгляд справи.

Просить ухвалу суду в частині зупинення провадження скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який заперечив доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

В провадженні Верховинського районного суду є справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою господарської будівлі по АДРЕСА_1 1/3 частку земельної ділянки площею 0,10 га кадастровий номер НОМЕР_1 та 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0753 га кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходяться за цією ж адресою і перебувають у спільній частковій власності, припинення права на частку у цьому майні, зі стягненням відповідної грошової компенсації.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року провадження в даній справі зупинено та призначено у справі повторну будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту ОСОБА_4

Ухвалою суду від 29 січня 2019 року поновлено провадження у справі для вирішення питання про заміну експертної установи на підставі клопотання.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з'ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з'ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі. Експертиза не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 ст. 104 ЦПК України).

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов'язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006).

Позовні вимоги у даній справі стосуються припинення права власності на частку майна, що перебуває у спільній сумісній власності з компенсацією вартості такої частки. Тому вирішення судом справи по суті видається неможливим без визначення вартості такої частки та без проведення відповідної судової експертизи на час вирішення спору по суті.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що необхідність проведення повторної експертизи мотивована тим, що ринкова вартість спірного майна могла змінитися.

Крім того, ухвала про призначення такої експертизи вже оскаржувалася до суду апеляційної інстанції. За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції 05 грудня 2018 року дійшов висновку про необхідність проведення повторної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи (а.с. 60-62 т.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії та відповідає завданню цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини наголошує, що розумність тривалості судового розгляду повинна оцінюватися в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявників та відповідних органів влади, а також важливість предмета спору для заявників (справа «Аніфер проти України», рішення від 26.07.2018).

Враховуючи неможливість розгляду справи по суті без проведення вищезазначеної експертизи, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність зупинення провадження у справі на час проведення такої експертизи і приходить до переконання, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, тому її слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 01 березня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.Д. Фединяк

В.А. Девляшевський