Дата документу 03.04.2019 Справа № 323/3296/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 323/3296/18Головуючий у 1-й інстанції Щербань Л.С. Повний текст рішення складено 09.01.2019 року.
Пр. № 22-ц/807/1395/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу «Оріхівська загальноосвітня школа 1-2 ступенів № 3» Оріхівської міської ради (надалі - КУ «Оріхівська загальноосвітня школа 1-2 ступенів № 3» ОМР), Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Оріхівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с.2-7), в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора КУ «Оріхівська загальноосвітня школа 1-2 ступенів № 3» ОМР від 01.09.2018 року №78-к «Про педагогічне навантаження педагогічних працівників школи» в частині визначення педагогічного навантаження - вчителю ОСОБА_2 у вигляді 8,5 годин індивідуального навчання, 3 годин фізичної культури та 0,75 ставки вихователя групи продовженого дня;

- визнати незаконним та скасувати наказ в.о. директора КУ «Оріхівська загальноосвітня школа 1-2 ступенів № 3» ОМР від 01.09.2018 року № 99-0 «Про встановлення педагогічного навантаження вчителю початкових класів ОСОБА_2.»;

- зобов'язати адміністрацію КУ «Оріхівська загальноосвітня школа 1-2 ступенів № 3» ОМР визначити їй педагогічне навантаження, як вчителю початкових класів, у вигляді викладення окремих предметів;

- зобов'язати Відділ освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Оріхівської міської ради нарахувати та виплатити їй різницю у заробітній платі між отримуваною до 01.09.2018 року та теперішньою до моменту визначення педагогічного навантаження як вчителю початкових класів.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона має загальний стаж роботи 52 роки, працює на посаді вчителя початкових класів Оріхівської восьмирічної школи №3 Оріхівського району з 01.09.1984 року, яка в даний час перейменована на КУ «Оріхівська загальноосвітня школа 1-2 ступенів № 3» ОМР.

Наприкінці 2017-2018 навчального року позивачка випустила 4-й клас та здійснила набір дітей до 1-го класу.

31.08.2018 року представником виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області Лепетченко А.М. та виконуючою обов'язки директора школи ОСОБА_4 в присутності начальника Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Оріхівської міської ради Прищенко Т.К. в усній формі позивачку повідомлено про звільнення з посади класовода 1-А класу через її вік та визначення іншого навантаження.

01.09.2018 року та 03.09.2018 року позивачка звернулась з письмовими заявами до керівництва школи з метою витребування копії своєї трудової книжки, копії наказу про призначення її на посаду вчителя початкових класів, копії відповідного наказу про розподіл педагогічного навантаження по навчальному закладу на 2018-2019 навчальний рік та інших документів. У відповідь на ці заяви 04.09.2018 року позивачку лише ознайомлено із наказом про визначення їй педагогічного навантаження від 01.09.2018 року та зобов'язано підписати його без вручення копії.

Наказом в.о. директора КЗ «Оріхівська ЗОШ І-ІІ ступенів №3» Оріхівської міської ради від 08.06.2018 року № 82-0 «Про орієнтовне педагогічне навантаження працівників у 2018-2019 навчальному році» педагогічним працівникам визначено навантаження у кількості 21 години.

Згідно з наказом в.о. директора школи від 01.09.2018 року № 78-к «Про педагогічне навантаження педагогічних працівників школи» позивачці як вчителю визначено 8,5 годин індивідуального навчання, 3 години фізичної культури та 0,75 ставки вихователя групи продовженого дня. З даним наказом позивачка ознайомлена не була.

На підставі наказу в.о. директора школи від 01.09.2018 року № 99-0 «Про встановлення педагогічного навантаження вчителю початкових класів ОСОБА_2.» визначено таке: 8,5 тижневих годин за індивідуальною формою навчання з ученицями 3-Б класу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 0,75 ставки вихователя групи продовженого дня, 3 години фізичної культури в 4-В класі. Окрім цього, повідомлено, що у випадку небажання виконувати роботу, зазначену в п.1 цього наказу, позивачка має право подати заяву з проханням звільнити від виконання роботи, яку не бажає виконувати. З даним наказом позивачку ознайомлено 04.09.2018 року, тобто після подання нею заяв керівництву школи з приводу ігнорування її прав та інтересів.

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 32) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 січня 2019 року (а.с. 74-76) у задоволенні позову ОСОБА_2 у цій справі відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 85-88) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 91).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 92), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 94).

Відповідач КУ «Оріхівська загальноосвітня школа 1-2 ступенів № 3» ОМР подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с. 103-107).

У судове засідання 03 квітня 2019 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 101-102) представники відповідачів КУ «Оріхівська загальноосвітня школа 1-2 ступенів № 3» ОМР та Відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Оріхівської міської ради у цій справі не з'явились, про причини своєї неявки своїх представників відповідачі апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подали.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання представників відповідачів і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю останніх за присутністю позивача ОСОБА_2 та представника останньої адвоката ОСОБА_8 (а.с. 109-113).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 не підлягає задоволенню у цій справі з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, керувався ст. ст. 12-13, 76, 141, 258-265, 280-283 ЦПК України, ст. 55 ЗУ «Про освіту», Інструкцією про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженою наказом Міністерства освіти України віл 15 квітня 1993 р. № 102, наказом Міністерства освіти і науки України від 26 вересня 2005 р. № 557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» та виходив із необґрунтованості та недоведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції - таким, що ухвалено з додержанням вимог закону, є обґрунтованим та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає.

Так судом першої інстанції правильно було встановлено, що позивач ОСОБА_2 працює на посаді вчителя початкових класів в КЗ «Оріхівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів №3» Оріхівської міської ради з 01.09.1984 року та має загальний стаж роботи 52 роки (а.с. 17-19).

Наказом в.о. директора КЗ «Оріхівська ЗОШ І-ІІ ступенів №3» Оріхівської міської ради від 08.06.2018 року № 82-0 «Про орієнтовне педагогічне навантаження працівників у 2018-2019 навчальному році» ОСОБА_2 встановлено орієнтоване педагогічне навантаження на 2018-2019 навчальний рік -21 година (а.с.20-21).

Згідно із наказом в.о. директора школи від 01.09.2018 року № 78-к «Про педагогічне навантаження педагогічних працівників школи» ОСОБА_2, як вчителю, визначено 8,5 годин індивідуального навчання, 3 години фізичної культури та 0,75 ставки вихователя групи продовженого дня (а.с.22-23).

На підставі наказу в.о. директора школи від 01.09.2018 року № 99-0 «Про встановлення педагогічного навантаження вчителю початкових класів ОСОБА_2.»(а.с. 25) встановлено вчителю початкових класів ОСОБА_2 з 01 вересня 2018 року педагогічне навантаження на 2018-2019 навчальний рік: 8,5 тижневих годин за індивідуальною формою навчання з ученицями 3-Б класу, 0,75ставки вихователя групи продовженого дня, 3 години фізичної культури в 4-В класі. Повідомлено ОСОБА_2, що у випадку небажання виконувати роботу зазначену в п.1 цього наказу, вона має право подати заяву з проханням звільнити її від виконання роботи, яку не бажає виконувати.

Доводи позивачки про те, що 31.08.2018 року представником Виконавчого комітету Оріхівської міської ради Запорізької області Лепетченко А.М. та виконуючою обов'язки директора школи ОСОБА_4 в присутності начальника відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Оріхівської міської ради Прищенко Т.К. в усній формі позивачку повідомлено про звільнення з посади класовода 1-А класу через її вік та визначення іншого навантаження не знайшли свого підтвердження у суді першої інстанції.

Крім того, судом першої інстанції було правильно встановлено, що згідно із штатним розписом (а.с.24) посада класовод 1-А класу не значиться, а тому звільнити з посади позивача, яку вона не займала, та яка взагалі відсутня у школі неможливо.

Оскільки, позивач займає посаду вчителя, отже відноситься до складу педагогічних працівників школи.

Питання оплати праці педагогічних працівників регламентовано Інструкцією про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженою наказом Міністерства освіти України віл 15 квітня 1993 р. № 102 (далі - Інструкція), та наказом Міністерства освіти і науки України від 26 вересня 2005 р. № 557 «Про впорядкування умов оплати праці та затвердження схем тарифних розрядів працівників навчальних закладів, установ освіти та наукових установ» (Наказ МОН № 557).

П. 4 Інструкції визначено, що посадові оклади встановлюються керівниками на основі діючих кваліфікаційних вимог і тарифних розрядів працівників відповідної кваліфікації з наступною атестацією або тарифікацією згідно з чинним законодавством.

Питання визначення розміру оплати праці при довантаженні годинами на іншій посаді належать до компетенції керівника закладу освіти. При цьому, головним критерієм, за яким визначається посадовий оклад такому працівнику, є рівень його освіти, кваліфікація, практичний досвід роботи.

Відповідно до пункту 3.27 Типового положення про атестацію педагогічних працівників, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 06.10.2010 р. № 930, за педагогічними працівниками, які переходять на роботу з одного навчального закладу до іншого, а також на інші педагогічні посади у цьому самому закладі, зберігаються присвоєні кваліфікаційні категорії (тарифні розряди) та педагогічні звання до наступної атестації.

За аналогією, згідно норми, встановленої пунктом 3.27 Типового положення при довантаженні педагогічного працівника годинами на іншій посаді також зберігається кваліфікаційна категорія за наявності у нього освіти, яка дає право працювати на цій посаді.

Враховуючи, що вимогами для присвоєння кваліфікаційної категорії педагогічному працівнику на посаді вихователя групи продовженого дня є наявність у нього педагогічної освіти за освітнім ступенем магістра (спеціаліста), при довантаженні годинами на цій посаді, за ним до наступної атестації має зберігатися присвоєна раніше кваліфікаційна категорія.

Відповідно до п.2.2 Положення про класного керівника навчального закладу системи загальної середньої освіти, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України 06.09.2000 року за № 434, обов'язки класного керівника покладаються директором навчального закладу на педагогічного працівника або на досвідченого майстра виробничого навчання, за його згодою, і не можуть бути припинені до закінчення навчального року. У виняткових випадках з метою дотримання прав та інтересів учнів (вихованців) та їх батьків зміна класного керівника може бути здійснена протягом навчального року. (Пункт 2.2 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства освіти і науки № 489 від 29.06.2006).

Відповідно до ст. 55 ч. 2 ЗУ «Про освіту» батьки здобувачів освіти мають право: захищати відповідно до законодавства права та законні інтереси здобувачів освіти; звертатися до закладів освіти, органів управління освітою з питань освіти; обирати заклад освіти, освітню програму, вид і форму здобуття дітьми відповідної освіти; брати участь у громадському самоврядуванні закладу освіти, зокрема обирати і бути обраними до органів громадського самоврядування закладу освіти; завчасно отримувати інформацію про всі заплановані у закладі освіти та позапланові педагогічні, психологічні, медичні, соціологічні заходи, дослідження, обстеження, педагогічні експерименти та надавати згоду на участь у них дитини; брати участь у розробленні індивідуальної програми розвитку дитини та/або індивідуального навчального плану; отримувати інформацію про діяльність закладу освіти, результати навчання своїх дітей (дітей, законними представниками яких вони є) і результати оцінювання якості освіти у закладі освіти та його освітньої діяльності.

До матеріалів справи відповідачем надано звернення батьків здобувачів освіти, що зараховані до 1-А класу у 2018 році про заміну класного керівника (а.с. 59-60) та на підставі цих звернень керівником школи було прийнято рішення про встановлення педагогічного навантаження вчителю ОСОБА_2, про що свідчить наказ № 99-0 від 01.09.2018 року.

Крім того в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 до КЗ «Оріхівська ЗОШ І-ІІ ст. №3» Оріхівської міської ради про надання її згоди займати у 2018-2019 навчальному році посаду вчителя початкових класів з педагогічним 8,5 годин, вчителя фізичної культури - 3 години, вихователя ГПД - 0,75 ставки (а.с.63-64).

При вищевикладених обставинах, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження у суді, а тому останні задоволенню у цій справі не підлягають.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію позивача у цій справі, викладену в її позові, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Позивач не довела у цій справі, що її права відповідачами були порушені.

Позивач займала і продовжує займати посаду вчителя початкових класів, змінився лише зміст та кількість годин навантаження, від зміни останнього, відповідно, змінився розмір оплати позивача, що відповідає вимогам закону.

Зміна конкретного навантаження вчителя початкових класів, яке може відбуватись щороку, не можна вважати зміною істотних умов праці, яке в силу вимог ст. 32 КЗпП України потребує попередження позивача з боку відповідача за 2 (два) місяці.

Крім того, позивач дала згоду на вищезазначене визначене їй навантаження (заява а.с. 63-64).

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_2, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач ОСОБА_2 та її представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_2

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов'язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Встановлено, що оскаржуємим рішенням суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов'язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідачів будь-яких судових витрат, пов'язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 03 січня 2019 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 10.04.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.