Справа № 346/5711/18
Провадження № 2/346/477/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 подала до суду даний позов посилаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Тростянка по вул. І.Франка, 27, Коломийського району належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок.

Зазначає, що станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору, свекруха позивача ОСОБА_1 та члени двору- її, позивача, чоловік ОСОБА_3 та вона, позивач, ОСОБА_1

Вказує, що 30 листопада 1988 року померла її свекруха ОСОБА_1 і після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Тростянка по вул. І Франка, 27, Коломийського району, яку прийняв син померлої, ОСОБА_3, постійно проживаючи із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак спадкових прав не оформив.

25 серпня 2017 року помер ОСОБА_3, залишивши заповіт, згідно якого належний йому житловий будинок в с. Перерів по вул. Шевченка, 7, Коломийського району заповів своєму синові, ОСОБА_2 Спадкоємцем першої черги за законом на інше майно спадкодавця є вона, позивачка.

Прийнявши спадщину та вступивши в управління спадкоим майном, звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус витребувала подати правовстановлюючий документ на спірний будинок. Отримати свідоцтво про право на спадщину вона, позивач не взмозі у зв'язку з тим, що право власності зареєстровано лише за померлою головою колгоспного двору ОСОБА_1, а іншим членам колгоспного двору їх частки не виділено, та право власності на частку померлої припинилося з моменту її смерті.

Відповідач на власність у бувшому колгоспному дворі не претендує і не заперечує щодо визнання права власності на спадкове майно в цілому за нею. Просить суд визнати за нею, право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Тростянка по ву. ОСОБА_4, 27, Коломийського району Івано-Франківсвької області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1268 ЦК України встановлено,що спадкоємецьза заповітом чи зазаконом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Тростянка по вул. І.Франка, 27, Коломийського району належав до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була свекруха позивача ОСОБА_1, про що їй 30 квітня 1987 року виконкомом Коломийської районної ради видано свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок на підставі рішення № 76 від 08 квітня 1987 року, що підтверджується довідкою з інвентаризаційних матеріалів від 20.08.2018 р. за № 62153 та довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ Коломийського району № 60 від 23.01.2018 р. (а.с. 6, 26).

Однак, оригінал свідоцтва про право власності втрачений, в зв"язку з чим позивач подала оголошення в газеті "ЗР-Інформ" № 43(1198) від 26.10.2018 року (а.с.7-8).

Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору ОСОБА_1 та члени двору- Бирчак ОСОБА_5, син та ОСОБА_1, невістка, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ Коломийського району № 60 від 23.01.2018 (а.с.26).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали голова двору ОСОБА_1 та члени двору- Бирчак ОСОБА_5, син та ОСОБА_1, невістка, які набули право спільної сумісної власності на спірне будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні та відповідно становили по 1/3 частині спірного будинковолодіння, кожному.

30 листопада 1988 року ОСОБА_1 померла про що в книзі реєстрації актів про смерть 02 грудня 1988 року зроблено актовий запис № 22 (а.с.32).

Після її смерті відкрилась спадщина за законом на 1/3 частину житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Тростянка, вул. І.Франка, 27, Коломийського району Івано-Франківської області.

Спадщину за законом після смерті ОСОБА_1 прийняв її син, ОСОБА_3, постійно проживаючи із померлою на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ від 23.01.2018 року № 60 (а.с.26). Однак спадкових прав не оформив.

25 серпня 2017 року помер ОСОБА_3 про що в книзі реєстрації смертей від 25 серпня 2017 року зроблено актовий запис за № 86 (а.с.29).

Спадкодавець ОСОБА_3 залишив заповіт, посвідчений 23 серпня 2017 року Пилипівським сільським старостою ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 79, котрим заповів належний йому житловий будинок в с. Перерів по вул. Шевченка, 7, Коломийського району своєму синові, ОСОБА_2 (а.с.30).

Спадкоємцем першої черги за законом на інше майно спадкодавця ОСОБА_3 є його дружина позивач по справі ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом, яка складається з 2/3 частин житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Тростянка, вул. І.Франка, 27, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 прийняла позивач ОСОБА_1, подавши заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 54312711 від 01.12.2018 р..

Окрім позивача спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є його син, відповідач ОСОБА_2, який на спадщину не претендує та не заперечує щодо оформлення спадкового майна на спірне будинковолодіння в цілому за позивачем. Інших спадкоємців які б претендували на спадщину не має.

З метою оформлення спадщини позивач звернулась до державного нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину Однак нотаріус постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за померлою головою колгоспного двору ОСОБА_1, частки померлої голови колгоспного двору та інших його членів у спільній сумісній власності колгоспного двору не виділено (а.с.39)

Згідно Звіту про оцінку майна ТОВ « Віконт-Консалтинг» від 25.10.2018 р. оціночна вартість будинковолодіння, а саме житлового будинку (А) загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., стодола (Б), літня кухня (В), комора (Г), погріб (Д), стайня (З), сарай (К), стодола (Л), криниця (№1), огорожа (№2-4), вимощення (І), по вул. І.Франка, 27 в с. Тростянка Коломийського району становить 200754,00 грн (а.с.12-25).

Відповідно до ч. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті, тому позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує щодо задоволення позовних вимог про що 26.03.2019 року подав до суду заяву.

Отже, суд прийшов до переконання, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою с. Тростянка, вул. І.Франка, 27, Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі наведеного та ст. ст..346, 392,122,1234,1268 ЦК України, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" та ст.ст. 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на нерухоме майно - житловий будинок позначений літерою А, загальною площею 66,9 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: стодола (Б), літня кухня (В), комора (Г), погріб (Д), стайня (З), сарай (К), стодола (Л), криниця (№1), огорожа (№2-4), вимощення (І), за адресою: с. Тростянка, вул. І.Франка, 27, Коломийського району Івано-Франківської області, вартістю 200 754 (двісті тисяч сімсот п"ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім'я сторін, їх місце знаходження та проживання:

ОСОБА_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1;

ОСОБА_2, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2.

Суддя Беркещук Б. Б.