Справа № 172/1359/18
Провадження № 2/172/665/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2019 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - Битяка І.Г.

за участі: секретаря судового засідання - Глушко О.М.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом виконавчого комітету Васильківської селищної ради Дніпропетровської області в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач по справі є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час проживання АДРЕСА_1 відповідачка зарекомендувала себе негативно. Мати дитини зі своїм співмешканцем систематично вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, спілкується з особами з сумнівною репутацією, часто влаштовує сварки в присутності дитини, які супроводжуються бійками. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні малолітньої дитини. Під час обстеження житлово-побутових умов встановлено, що в будинку відсутні умови для проживання та повноцінного розвитку дитини, мати разом зі своїм співмешканцем та невідомими особами чоловічої статті перебувають у стані сильного алкогольного сп'яніння, у будинку дуже брудно, повністю відсутня їжа, дитина не забезпечена одягом, засобами гігієни. У зв'язку з викладеним та прямою загрозою для життя і здоров'я дитини 12.10.2018 року виконавчим комітетом селищної ради прийнято рішення про негайне відібрання малолітньої дитини у матері. На сьогоднішній день дитина перебуває у лікувальному закладі. За період з 12.10.2018 по 23.10.2018 року мати навідала свого сина лише два рази, під час першого візиту знаходилася в нетверезому стані.

Вважає, що в інтересах малолітньої дитини необхідно позбавити відповідача батьківських прав, оскільки її проживання з відповідачкою створює пряму загрозу життю та здоров'ю дитини.

Ухвалою судді від 16.11.2018 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що на її думку позбавлення батьківських прав відповідачки відповідає інтересам дитини. Визнала, що за останній час відповідачка та її співмешканець змінили свій спосіб життя, перестали зловживати спиртними напоями, цікавляться дитиною. Надала заяву про проведення судових дебатів у її відсутність.

Представник служби у справах дітей Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Шкваря О.А. у судове засідання не з'явилася, надала суду висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 не визнала, пояснила, що дійсно вона зі своїм співмешканцем зловживала спиртним, але вони пройшли курс лікування від алкогольної залежності і на даний час їх життя нормалізувалось. Вони зробили ремонт у будинку, облаштували місце для дитини. Кілька разів відвідала дитину у дитячому будинку. Надала заяву про проведення судових дебатів у її відсутність.

На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України рішення проголошено у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Заслухавши стороони та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народився ОСОБА_3, в свідоцтві про народження якого матір'ю записана ОСОБА_2.

Згідно з характеристикою, виданою виконавчим комітетом Васильківської селищної ради Дніпропетровської області від 29.10.2018 року ОСОБА_2 проживає АДРЕСА_1. За час проживання ОСОБА_2 зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, спілкується з особами із сумнівною репутацією, будинок утримує в незадовільному стані, сину не приділяє належної уваги, не дбає про його фізичний та моральний розвиток, у 2013 році ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно її чотирьох неповнолітніх дітей.

З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 від 19.07.2018 та 12.10.2018 року видно, що санітарний стан житлового приміщення сім'ї відповідача незадовільний, у будинку брудно, постільна білизна відсутня, посуд немитий, новонароджена дитина не забезпечена ні одягом, ні дитячим харчуванням.

Рішенням виконавчого комітету Васильківської селищної ради № 82 від 12.10.2018 року малолітній ОСОБА_3 відібраний у матері ОСОБА_2 та тимчасово влаштований до лікувального закладу.

Відповідно до виписок з медичних карт стаціонарних хворих, які видані КП "Дніпропетровський наркологічний диспансер" ДОР" ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 31.10.18 по 06.12.18 проходили стаціонарне лікування з метою подолання алкогольної залежності та виписані для подальшого амбулаторного лікування.

З характеристик виданих депутатом селищної ради 22.01.19 встановлено, що ОСОБА_2 та її співмешканець ОСОБА_5 після закінчення лікування спиртними напоями не зловживають, не спілкуються з особами, які мають сумнівну репутацію, від сусідів скарги відсутні, займаються веденням домашнього господарства.

З акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім'ї ОСОБА_2 встановлено, що у будинку чисто, тепло, для дитини облаштований дитячий куточок та окреме спальне місце. Санітарний стан подвір'я задовільний. Мати зі співмешканцем утримуються від вживання алкогольних напоїв.

У грудня 2018 року та січні 2019 року мати чотири рази відвідувала дитину у дитячому будинку.

Згідно зі ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки чи піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років.

Конвенція про права дитини від 20 листопада 1989 року Генеральної Асамблеї ООН, ратифікована Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Стаття 3 Конвенції зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до стаття 9 Конвенції Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Згідно з пунктами 15-16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2000 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Враховуючи, що зібрані у справі докази вказують на відсутність достатніх підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд приходить до висновку, що позовні вимоги виконавчого комітету Васильківської селищної ради Дніпропетровської області не ґрунтуються на вимогах закону, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, Конвенцією про права дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, Законом України «Про охорону дитинства», постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 164-165 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

Відмовити виконавчому комітету Васильківської селищної ради Дніпропетровської області у задоволенні позову в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, третя особа служба у справах дітей Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.Г. Битяк