Справа № 570/6231/18
Номер провадження 2/570/556/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю секретаря судових засідань Дзюбишиної І.Ю.,

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження та в порядку заочного розгляду) цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником квартири АДРЕСА_3 В квартирі зареєстрований відповідач, який протягом двох років в квартирі не проживає. Відповідач не оплачує житлово-комунальні послуги, не здійснює в квартирі поточного ремонту, не користується нею. За таких умов позивач звернувся до суду з даним позовом та покликаючись на ст. 81 ЦПК України, ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України просить суд його задовольнити, визнавши відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та пояснив суду про те, що відповідач більше двох років в квартирі не проживає, не надає кошти на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідач не з'явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду не подав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

Судом приймається до уваги, що за положеннями ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач є власником квартири АДРЕСА_1.

В квартирі зареєстрований відповідач, однак більше двох років він в квартирі не проживає, оскільки фактично проживає за межами країни.

Дані обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 (сусідка) додатково пояснила, що відповідач після одруження в 2016 році в квартирі не з'являвся, на даний час проживає за межам країни. ОСОБА_5 (сусідка) підтвердила, що відповідач протягом 2 років в кватирі не проживає.

Отже, при розгляді справи були підтверджені доводи позивача про те, що відповідач з протягом двох років не користувався квартирою, не сплачував за житлово-комунальні послуги, не користується цією квартирою і на даний час.

За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На думку суду, норму даної статті слід застосувати при вирішенні справи.

Позивач покликався на положення ст.ст. 81 ЦПК України, ст. ст. 72 ЖК УРСР та просив задоволити позов з огляду на приписи зазначених норм.

Суд не погоджується з посиланнями позивача на норми ст. 72 ЖК УРСР.

Норми ст. 72 ЖК УРСР застосовуються щодо користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду, і не можуть бути застосовані до даних правовідносин. Адже правовідносини між позивачем та відповідачем виникли з приводу користування будинком, який належить позивачеві на праві власності, і не належить до державного і громадського житлового фонду. Окрім того, у разі вибуття відповідача на інше постійне місце проживання до іншого населеного пункту не можуть застосовуватися приписи ст. 72 ЖК України.

Суд вважає доречним застосування положень ч.2 ст. 405 ЦК України. Відповідно до якої член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином в ході розгляду справи були встановлені обставини, які дають підстави для задоволення заявленого позову. Судом встановлено, що відповідач втратив право на користування житлом позивача.

Зважаючи на наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, як того вимагає ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення, оскільки він є обґрунтованим і доведеним.

Позивач не заявив про те, щоб понесені ним судові витрати були стягнуті з відповідача на його користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивач не бажає відшкодовувати понесені ним судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі заявлених позивачем вимог. Таким чином понесені позивачем судові витрати залишаються покладеними на нього ж.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265, 280 - 284 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задоволити повністю.

ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП суду невідомий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1) визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, мешканець АДРЕСА_2)

Відповідач: ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП суду невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1)

Суддя Красовський О.О.