РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/6174/18

Провадження № 2/643/660/19

15.01.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Жуковської К.В.

представника позивача ОСОБА_1 місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_3 про визнання спадщини відумерлою та передачу майна у комунальну власність,-

ВСТАНОВИВ:

Керівних ОСОБА_1 місцевої прокуратури №4 звернувся до суду з вищевказаним позовом в інтересах ОСОБА_1 міської ради, в якому просить визнати спадщину, яка відкрилась 09.04.2016року після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і складається з квартири АДРЕСА_1 відумерлою та передати її у власність територіальної громади в особі ОСОБА_1 міської ради,

В обґрунтування позиву посилається на те, що місцевою прокуратурою під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні №0000051 за фактом незаконного заволодіння квартирою №110 по пр. Тракторобудівників, 79/42 в м.Харкові встановлено наявність підстав для представництва інтересів держави в особі ОСОБА_1 Міської ради. Так, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.04.2004року, вказана квартира, належала на праві приватної власності ОСОБА_6. Згідно актового запису про смерть №9414 від 13.07.2013року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції, зареєстровано факт смерті ОСОБА_6, який помер 12.07.2013 року та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2. З матеріалів спадкової справи №610/2014, заведеної Одинадцятою ОСОБА_1 державною нотаріальною конторою 09.07.2014 р. після смерті ОСОБА_6, який помер 12.07.2013, вбачається, що єдиним спадкоємцем був його син ОСОБА_5, який 09.07.2014 року звернувся із заявою про прийняття спадщини на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.06.2014 по справі №643/2270/14-ц про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Однак, з актового запису про смерть №7475 від 17.05.2016року, складеного ОСОБА_1 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, що ОСОБА_5, який проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2, 10.04.2016 року помер. Матеріали вищевказаної спадкової справи №610/2014 вказують на те, що за життя ОСОБА_5 не отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6, хоча

ЦК України не обмежувався строк для отримання такого свідоцтва. Таким чином, ОСОБА_5 прийняв вказану спадщину за законом, як спадкоємець першої черги, в силу ст.1261 та ст.1268 ЦК України, хоча й не оформив своїх спадкових прав на відповідну квартиру. 09.04.2016 в день смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, в тому числі на успадковану ним після смерті батька спірну квартиру. Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_7 ОСОБА_1 державною нотаріальною конторою 13.05.2016р. заведено спадкову справу №250/2016 за заявою ОСОБА_8. Крім цього, 12.07.2016р. із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. З моменту звернення ОСОБА_8 і ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини, вказаними заявниками так і не надано до спадкової справи №250/2016 будь-яких документів, які б підтверджували наявність щодо них заповіту спадкодавця або їх належність до визначених ст.1265 ЦК України черг спадкоємців, у разі спадкування за законом. З наявного в матеріалах спадкової справи №250/2016 актового запису про смерть ОСОБА_5 вбачається, що: реєстрацію актового запису про смерть здійснено на підставі заяви співробітника ОСОБА_1 обласного бюро СМЕ; свідоцтво про смерть не видано; паспорт померлого не здано; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян для отримання допомоги на поховання не видано. Наведене вказує на те, що родичі померлого до бюро судово-медичної експертизи трупів з метою його поховання не звертались. З урахуванням наведеного, сам по собі факт звернення ОСОБА_8 та ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, за відсутності протягом тривалого часу будь-яких доказів наявності підстав для спадкування, не доводить наявності у вказаних осіб статусу спадкоємців. При цьому, з актового запису про смерть №9770 від 05.07.2017р., складеного ОСОБА_1 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, що ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер 01.07.2017, а з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 22.03.2018р. відсутність після вказаної померлої особи заповітів, спадкових договорів, заведених спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину. За відсутності підстав для спадкування після ОСОБА_5 та повязаної з цим неможливості оформлення нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, ОСОБА_3 14.07.2016 року звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу спірної квартири, який, згідно доводів позивача, було укладено між ними 03.02.2014р.. Так, заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.03.2017р. у цивільній справі №643/8678/16-ц задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_8. Визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 03.02.2014р.. Визнано за позивачем право власності на згадану квартиру. На підставі вказаного заочного судового рішення, право власності на квартиру АДРЕСА_2 26.04.2017р. приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_9 зареєстровано за ОСОБА_3. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 27.02.2018 року задоволено апеляційну скаргу керівника місцевої прокуратури в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради. Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.03.2017 р. по справі №643/8678/16-ц скасовано, в задоволенні позову відмовлено. Право власності на спірну квартиру, яке було зареєстроване за ОСОБА_3, 29.03.2018 р. державним реєстратором скасоване. Незважаючи на скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_3, звернення останнього із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5, а також до суду з позовом по справі №643/8678/16-ц з приводу визнання дійсним укладеного щодо вказаної квартири договору, зумовлюють спір про право щодо цього майна. У звязку з цим, вимоги про визнання спадщини відумерлою та передачу спадкового майна у власність територіальної громади підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 14.06.2018року прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою.

Представник позивача ОСОБА_1 місцевої прокуратури №4 ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позов та просив його задовольнити з підстав викладених вище.

Представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити.

Представник ОСОБА_1 міської ради ОСОБА_10 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без участі представника ОСОБА_1 міської ради, позовні вимоги підтримує та письмові пояснення, в яких просить позов задовольнити.

Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.07.2004року, реєстраційний №5-04-244638, виданого відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна ОСОБА_1 міської ради та наявного в матеріалах інвентаризаційної справи, вказана квартира, загальною площею 35,6 кв.м., належала на праві приватної власності ОСОБА_6.

Згідно актового запису про смерть №9414 від 13.07.2013року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби ОСОБА_1 міського управління юстиції, зареєстровано факт смерті ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер 12.07.2013року та який проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, в день смерті ОСОБА_6, відкрилася спадщина за останнім місцем проживання у вищевказаній квартирі.

З копії матеріалів спадкової справи №610/2014, заведеної Одинадцятою ОСОБА_1 державною нотаріальною конторою 09.07.2014року після смерті ОСОБА_6, який помер 12.07.2013року, вбачається, що єдиним спадкоємцем був його син ОСОБА_5, який 09.07.2014 року звернувся із заявою про прийняття спадщини на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.06.2014 року по справі №643/2270/14-ц про встановлення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до актового запису про смерть №7475 від 17.05.2016року, складеного ОСОБА_1 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, що ОСОБА_5, 10.04.2016 помер.

Із вищевказаної спадкової справи вбачається, що за життя ОСОБА_5 не отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька ОСОБА_6.

Відповідно до п.1 інформаційного листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ за №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК).

При цьому, відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_5 прийняв вказану спадщину за законом, як спадкоємець першої черги, в силу ст.1261 та ст.1268 ЦК України, хоча й не оформив своїх спадкових прав на відповідну квартиру.

Крім того, у силу ч.2 ст.1220 ЦК України, 09.04.2016 року в день смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, в тому числі на успадковану ним після смерті батька спірну квартиру.

За змістом ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У силу ч.3 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З копії матеріалів спадкової справи №250/2016, після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_7 ОСОБА_1 державною нотаріальною конторою 13.05.2016 року заведено спадкову справу №250/2016 за заявою ОСОБА_8. Крім цього, 12.07.2016року із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_3. Інших заяв до нотаріальної контори не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. ОСОБА_8 та ОСОБА_3 до заяв про прийняття спадщини, не надано будь-яких документів, які б підтверджували наявність щодо них заповіту спадкодавця або їх належність до визначених ст.1265 ЦК України черг спадкоємців, у разі спадкування за законом

З наявного в матеріалах спадкової справи №250/2016 актового запису про смерть ОСОБА_5 вбачається, що: реєстрацію актового запису про смерть здійснено на підставі заяви співробітника ОСОБА_1 обласного бюро СМЕ; свідоцтво про смерть не видано; паспорт померлого не здано; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян для отримання допомоги на поховання не видано. Наведене вказує на те, що родичі померлого до бюро судово-медичної експертизи трупів з метою його поховання не звертались.

З урахуванням наведеного, сам по собі факт звернення ОСОБА_8 та ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, за відсутності протягом тривалого часу будь-яких доказів наявності підстав для спадкування, не доводить наявності у вказаних осіб статусу спадкоємців.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.03.2017року у цивільній справі №643/8678/16-ц задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_8. Визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 03.02.2014року. Визнано за ОСОБА_3 право власності на вищевказану квартиру.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 27.02.2018 року задоволено апеляційну скаргу керівника місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради. Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.03.2017 скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду, зокрема, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

На підставі вказаної норми Закону право власності на спірну квартиру, яке було зареєстроване за ОСОБА_3, 29.03.2018року державним реєстратором скасоване.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Статтею 334 ЦПК України встановлено, що заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини .

За змістом ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорнційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури №4 (, адреса: м. Харків, вул. Маршала Батицького, 23) в інтересах держави в особі: ОСОБА_1 міської ради (, адреса: м. Харків, майдан Конституції, 7) до ОСОБА_3 (АДРЕСА_3) про визнання спадщини відумерлою та передачу майна у комунальну власність задовольнити.

Визнати спадщину, яка відкрилась 09.04.2016року після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і складається з квартири АДРЕСА_4, відумерлою.

Передати відумерлу спадщину - квартиру АДРЕСА_4 у власність територіальної громади м.Харкова в особі ОСОБА_1 міської ради.

Стягнути з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 10 125,00грн. /десять тисяч сто двадцять пять грн.00коп./ на користь прокуратури Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде виготовлено 24.01.2019року.

Суддя - Т.М.Довготько