Єдиний унікальний номер 243/6696/17 Номер провадження 22-ц/804/582/19
Номер провадження 22-ц/804/582/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Халаджи О. В.

суддів: Будулуци М. С. Гапонова А. В.,

секретар Ротар Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут цивільну справу № 243/6696/17, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (суддя Хаустова Т.А. повний текст рішення складено 20 листопада 2018 року)

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15 квітня 2013 року між ним та ОСОБА_2 була укладена усна угода про купівлю-продаж, в майбутньому, будинку АДРЕСА_1. Загальна сума угоди купівлі-продажу будинку склала 35000 доларів США. За цією угодою позивач згідно з розпискою надав відповідачу в рахунок майбутнього продажу грошові кошти в розмірі 15950 доларів США та 1000 доларів США він надав дружині відповідача, загалом він надав відповідачу грошові кошти у сумі 16950 доларів США. Передача грошей фіксувалася розписками.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 15950 доларів США, та судовий збір у сумі 4 178, 72 грн.

Із вказаним судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу, вказує на те що рішення ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права просив його скасувати. В обґрунтування скарги зазначив, що позивачем було пропущено строк позовної давності для звернення до суду, заявити дане клопотання він не мав можливості, оскільки не брав участь у судових засіданнях. Тим самим суд порушив його право на захист.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_2 у судовому засіданні доводи своєї апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити. Рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позову.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 квітня 2013 року ОСОБА_2 отримав 14950 доларів США та 1000 доларів США від ОСОБА_3 в якості завдатку, в рахунок продажу, за житловий будинок АДРЕСА_1, загальна сума вартості будинку складає 35000,00 доларів США.

На підтвердження укладення договору про отримання коштів від ОСОБА_3 ОСОБА_2 надав розписку, яка посвідчує передання ОСОБА_3 ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 15950 доларів США, яку ОСОБА_2 власноруч склав 15 квітня 2018 року (а.с. 10).

До теперішнього часу Договір купівлі-продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1, не укладений.

Згідно з вимогами ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.

У відповідності до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» «Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.

Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов'язків, передбачений пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку Держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зазначив, що оскільки в розписці зазначена сума 14950 доларів США + 1000, то саме ця сума і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд не приймає твердження позивача, що він надав дружині відповідача ОСОБА_2 ще 1000 доларів США, оскільки це не підтверджено будь - якими доказами, а тому стягненню підлягає саме сума 15950 доларів США.

Розглянувши справу, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлені правовідносини, які склались між сторонами та вірно застосовано матеріальний закон, проте висновок суду не в повній мірі відповідає всім обставинам справи.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржувалось, а тому в апеляційному порядку не перевіряється.

Апеляційним судом встановлено, що дійсно 15 квітня 2013 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_3 усну угоду про купівлю - продаж житлового будинок АДРЕСА_1, загальна сума вартості будинку складає 35000,00 доларів США.

В рахунок майбутньої угоди ОСОБА_3 ОСОБА_2 було передано аванс у валюті США, про що надана розписка.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтвердив факт отримання грошей в валюті США від ОСОБА_3, однак зазначив, що саме суму 14950 доларів США він отримав в якості авансу і саме ця сума зазначена прописом у цій розписці, дописана сума + 1000, з'явилась в цій розписці пізніше, і про цю дописку йому нічого не відомо, бо він її не робив. Також у судовому засіданні відповідач визнав, що до цього часу грошові кошти він позивачу не віддавав, бо він готовий укласти угоду купівлі - продажу будинку в будь - який час, проте позивач з ним на перемовини не погоджується і тому в не має можливості вирішити цей спір миром.

Однак зазначив, що з часу укладання угоди та написання розписки до моменту подачі позову до суду пройшло більше трьох років, а тому просив застосувати строк позовної давності та відмовити позивачу у позові в повному обсязі.

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, апеляційний суд не приймає як довід апеляційної скарги ОСОБА_2, що позовна давність звернення до суду по розписці спливла, оскільки строк виконання в ній не зазначений, а тому виконання повинно проводитись з моменту вимоги, яким також є і подача позову до суду.

У відповідності до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов'язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відтак, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі було досліджено в якості доказу розписку надану ОСОБА_2 ОСОБА_3 (а.с. 10), в якій зазначено, ОСОБА_2 взяв завдаток в рахунок укладення угоди купівлі - продажу будинку в сумі 14 950 доларів США і саме ця сума зазначена прописом. Надпис, виконаний, як виправлення та зроблений між строк, де зазначено + 1000 не може вважатись зробленим ОСОБА_2, оскільки останній проти цього надпису заперечує, а в розписці про таке виправлення нічого не зазначено. Тому суд вважає, що саме сума 14950 доларів США підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3.

На підставі вищезазначеного апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність змінити рішення суду першої інстанції та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 14950 доларів США.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 20 листопада 2018 року змінити в частині стягнення грошової суми, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову суму в розмірі 14 950 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) доларів США.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: О. В. Халаджи

Судді: М. С. Будулуца

А. В. Гапонов

Повний текст судового рішення виготовлено 11 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач О. В. Халаджи