Справа № 466/3443/18 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/197/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю представника позивача Томчишина А.І., представника відповідача Гомзяка І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» на рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» до ОСОБА_2 та ТзОВ «Телерадіокомпанія «ІНФОРМАЦІЯ_2» про захист ділової репутації та спростування інформації, -

встановила:

В травні 2018 року позивач ТзОВ «Євро Пауер» звернулось до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 та ТзОВ «Телерадіокомпанія «ІНФОРМАЦІЯ_2» про захист ділової репутації та спростування інформації.

Вимоги мотивує тим, що 15.03.2018 року ОСОБА_2 на АЗС під торговим знаком «БРСМ-НАФТА» за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 116г, в бак свого автомобіля Fiat Doblo, реєстраційний номер НОМЕР_1 заправив 47 л. дизельного пального, яке, на його думку, було неякісним та призвело до поломки автомобіля. У зв'язку з цим, без будь-яких підтверджуючих висновків неякісного дизельного пального на АЗС чи відповідної експертизи, не розібравшись у ситуації, він поширив у соціальній мережі Facebook інформацію, з якої вбачається, що саме дизельне пальне, яке замерзло в баку його автомобіля стало причиною поломки. 22 березня 2018 року в ефір телеканалу «ZIK», що належить ТзОВ «Телерадіокомпанія «ІНФОРМАЦІЯ_2», в рубриці новин «Про головне Львів» вийшов відеосюжет, з участю ведучої телеканалу, відповідача ОСОБА_2 та начальника структурного підрозділу АЗС «БРСМ-НАФТА» ОСОБА_3. З даного відеосюжету вбачається, що ОСОБА_2 заправився на одній з АЗС міста, після чого його автомобіль поламався, і як зазначає ОСОБА_2 він підозрює, що причиною такої поломки стало неякісне дизельне пальне. В подальшому, у відеосюжеті зазначено, що для з'ясування причин несправності його автомобіля були взяті проби дизельного пального з баку поломаного автомобіля та резервуару АЗС, на якій він заправляв свій ТЗ. Вказані відібрані зразки дизельного пального було відвезено до лабораторії для аналізу та з'ясування чи дійсно несправність автомобіля спричинило саме неякісне пальне на АЗС. Ведучою даного сюжету було зазначено, що про результати даного дослідження лаборанти повідомлять до кінця тижня. Вказаний відеосюжет був поширений у мережі Інтернет на сайті відповідача ТзОВ «Телерадіокомпанія «ІНФОРМАЦІЯ_2», під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також на Інтернет-сайті «Youtube». Крім цього, відповідач ОСОБА_2 поширив вказане посилання у соціальній мережі Facebook. Таким чином, зазначена інформація була поширена на телебаченні та в мережі Інтернет серед необмеженого кола осіб.

Відтак, на думку позивача, поширена інформація є негативною та недостовірною, такою, що зачіпає законні інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер», оскільки містить твердження про реалізацію неякісного дизельного пального, а будь-які докази та підстави озвученої інформації про неякісне дизельне пальне відсутні.

Зокрема, випробувальною лабораторією ПП «ЗАХІД-ІНОС», якій були надані зразки на дослідження, надано висновки, відповідно до яких якість дизельного пального відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови».

Просив визнати недостовірною, такою, що принижує їх ділову репутацію, інформацію поширену в соціальній мережі Facebook, в ефірі телеканалу «ZIK», що належить ТзОВ «Телерадіокомпанія «ІНФОРМАЦІЯ_2», в рубриці новин «Про головне Львів» у вигляді відеосюжету; зобов'язати відповідачів спростувати вищезазначену недостовірну інформацію у такий же спосіб, у який вона була поширена; зобов'язати відповідачів видалити недостовірну інформацію з мережі Інтернет та стягнути сплачений судовий збір.

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2018 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 19, ) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ТзОВ «Телерадіокомпанія «ІНФОРМАЦІЯ_2» (79005, м. Львів, вул. Вороного, 9) про захист ділової репутації та спростування інформації - відмовлено.

Рішення оскаржив позивач ТзОВ «Євро Пауер», вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу, що з повідомлення на особистій сторінці відповідача ОСОБА_2 у мережі «Фейсбук» вбачається, що він заправився на АЗС «БРСМ-НАФТА» дизельним пальним, яке замерзло в баку його автомобіля, що стало причиною поломки автомобіля.

22 березня 2018 року в ефірі телеканалу «ZIK», що належить ТзОВ «Телерадіокомпанія «ІНФОРМАЦІЯ_2», в рубриці новин «Про головне Львів» вийшов відео-сюжет, за участю ведучої телеканалу, відповідача ОСОБА_2 та начальника структурного підрозділу АЗС «БРСМ-НАФТА» ОСОБА_3, з аналізу якого вбачається, що ОСОБА_2 заправився на одній з АЗС міста, після чого його автомобіль поламався, і як зазначає ОСОБА_2, він підозрює, що причиною такої поломки його автомобіля стало неякісне пальне на АЗС, на якій він заправився.

Не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що поширена інформація не є недостовірною, а є оціночним судженням, оскільки така інформація містить фактичні дані, ствердження та вказує на конкретні обставини.

Недостовірність інформація спростовується сертифікатом відповідності UA 1.044.0021429-17, сертифікатом відповідності UA 1.145.0019871-17, паспортом якості № 28/12/2-17 від 28 грудня 2017 року, паспортом № 1672, які повністю підтверджують, що автомобіль поламався не після заправки на АЗС, а з інших причин, оскільки дані документи підтверджують належну якість пального.

Апелянт стверджує, що поширена відповідачами інформація формує негативну суспільну думку у громадян України, потенційних клієнтів про мережу АЗС позивача, грубу порушує права та інтереси товариства, наносить шкоду діловій репутації та вводить в оману споживачів, що завдає значних збитків товариству.

Крім цього, відмовивши у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, суд першої інстанції у рішенні не обґрунтував, чому відмовлено у вимозі про видалення недостовірної інформації.

Просить скасувати рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2018 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, стягнути з відповідачів солідарно суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Львівського апеляційного суду від 11 червня 2019 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ІНФОРМАЦІЯ_2» про захист ділової репутації та спростування інформаціїскасовано, провадження в цій частині позовних вимог закрито.

За наведених обставин законність оскаржуваного рішення в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ІНФОРМАЦІЯ_2» про захист ділової репутації та спростування інформації по суті не перевіряється.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача Томчишина А.І. на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника відповідача ТзОВ «Телерадіокомпанія «ІНФОРМАЦІЯ_2» Гомзяка І.А. на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 6 цієї ж статті визначено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із статтею 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно із частиною 4 статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Право на повагу до гідності та честі відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи, які не мають економічного змісту (статті 269, 270 ЦК).

Згідно із ст. 94 ЦК України юридична особа має особисте немайнове право на недоторканість її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та на інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Цією ж статтею передбачено, що особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Таким чином, під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, а визначення змісту ділової репутації залежить від природи її суб'єкта.

Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку.

Підставою для задоволення позову у справах про захист ділової репутації фізичної та юридичної особи є сукупність усіх обставин юридичного складу правопорушення, а саме: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

За відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Судом встановлено, що 15.03.2018 року позивач ОСОБА_2 на АЗС під торговим знаком «БРСМ-НАФТА» за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 116г, в бак свого автомобіля Fiat Doblo (ДНЗ НОМЕР_1) заправив 47 л. дизельного пального.

Після цього відповідач виклав на особистій сторінці «Михайло Віталійович» в соціальній інтернет-мережі Facebook інформацію наступного змісту: «БРСМ-НАФТА та БРСМ ви п*****и та дуже нехороші люди, завдяки яким я витратив 4 години свого часу та купу нервів на те, щоб загнати на сервіс за допомогою евакуатора своє авто, яке заправив на одній із ваших АЗС вашим космічним б**** НАДЗВИЧАЙНО а********** наномегазимовим дизельним паливом (типу тим дорожчим), чек про підтвердження заправки у мене є, всі необхідні докази для цього теж, півбаку вашого замерзлого г**** у мене в авто. Завтра зразки вашого палива із відео підтвердженням я куплю і завезу на експертизу у лабораторію. Так на завершення: я подам на вас до суду! Друзі, прошу Вас максимального репосту! Фото і відео я скину після позову до суду!»

Звертаючись із позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 позивач ТзОВ «Євро Пауер» покликався на те, що поширена відповідачем інформація є негативною та недостовірною, такою, що зачіпає законні інтереси ТзОВ «Євро Пауер», оскільки містить твердження про реалізацію неякісного дизельного пального, а будь-які докази та підстави озвученої інформації про неякісне дизельне пальне відсутні

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що викладена інформація у соціальній мережі Facebook не містить фактів, а є по своєму змістовому навантаженню є оціночними судженнями, що виключають по своїй природі доведення правдивості даної інформації.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативна інформація поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь - яких інших дій і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до роз»ясень, викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.09.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно із частиною другою статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедент ній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», стаття 65 Закону України "Про телебачення і радіомовлення") у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що з огляду на виклад тексту оспорюваної позивачем інформації на особистій сторінці відповідача Дідика В.М. соціальній мережі Facebook, така інформація не містить фактів, а є по своєму змістовому навантаженню оціночними судженнями, що виключають по своїй природі доведення правдивості даної інформації.

Таким чином, оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТзОВ «Євро Пауер» до ОСОБА_2 про захист ділової репутації та спростування інформаціїухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим, апеляційну скаргу в цій частині необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» - залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 листопада 2018 року, з врахування постанови Львівського апеляційного суду від 11 червня 2019 року, в частині відмови у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Пауер» до ОСОБА_2 про захист ділової репутації та спростування інформації- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 червня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк