Провадження № 2/127/3718/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2019 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Романюк Л.Ф.,
при секретарі Курутіній О.В.,
за участі позивача ОСОБА_1,
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі управління Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області, Державної казнечейської служби України за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Вінниці про стягнення майнової шкоди,
В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вказана цивільна справа.
22.01.2019 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача ОСОБА_3 Державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області про зупинення провадження у справі до закінчення касаційного перегляду обєднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду справу № 686/6775/18.
В підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 клопотання підтримав, просив суд запинити провадження у справі.
Позивач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні заперечував, щодо задоволення клопотання.
Представник відповідача Державної казнечейської служби України в підготовче засідання не зявився, про день, час та місце підготовчого засідання повідомлялись вчасно та належним чином.
Представник третьої особи ОСОБА_3 Пенсійного фонду України в м. Вінниці до підготовчого засідання не зявилась, в матеріалах справи міститься зава про розгляд справи у відсутність представника.
Суд вислухавши думку учасників процесу, вивчивши клопотання, дійшов висновку, про відмову у його задоволенні.
З ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.12.2018 р. (справа № 686/6775/18) вбачається, що предметом позову є вимога про стягнення з Держави Україна майнової шкоди, завданої внаслідок прийняття Верховною Радою України закону щодо оподаткування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який в подальшому визнаний неконституційним, і викликає необхідність формування єдиної правозастосовчої практики, що підлягає вирішенню об'єднаною палатою Касаційного цивільного суду.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, обєднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Разом з тим, стаття 252 ЦПК України передбачає право суду, а не обовязок суду зупинити провадження у справі.
Частиною 4 ст. 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/95-ВР від 17 липня 1997 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Враховуючи, що касаційне провадження по справі №686/6775/18 відкрите Верховним Судом 30.08.2018 р. і досі не вирішене, суд дійшов висновку, що зупинення провадження у даній справі буде порушенням права позивача на вирішення спору щодо його прав цивільного характеру впродовж розумного строку, а тому у задоволенні клопотання представника відповідача слід відмовити.
На підставі викладеного вище та керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,ч.4 ст. 10, п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя