РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Литвиненко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом, у якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 12.08.2016 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики. Відповідно до п.1.1 договору позикодавець в порядку і на умовах визначених цим договором, надає позичальнику безвідсоткову позику у сумі 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27.05.2015 року еквівалентно 22 070 грн. та безвідсоткову позику у сумі 1 170 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.08.2015 року еквівалентно 25 000 грн. Згідно п. 2.1 договору сторони підтвердили, що реальна передача першої суми позики у сумі 1000 доларів США відбулася 27.07.2015 року, а друга сума позики у розмірі 1170 доларів США відбулася 12.08.2015 року, і всі зобов'язання, що виникають з цього договору, виникли з цих дат. Відповідно до п.2.2 договору позичальник зобов'язується повернути суму першої позики не пізніше 27.07.2017 року, а суму другої позики не пізніше 12.08.2018 року. На виконання умов договору позики відповідач повернула заборгованість за договором позики у розмірі 1000 доларів США. У встановлений договором строк відповідач грошові кошти у повному обсязі не повернув. У звязку з чим, просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь заборгованість за договором позики від 12.08.2016 року у розмірі 1170 доларів США, що еквівалентно встановленому курсу НБУ на момент прийняття рішення суду.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеному провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Відзив на позовну заяву відповідач не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

У відповідності до частини першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передавання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківські рахунки.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 12.08.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір позики.

Відповідно до п.1.1 договору позикодавець в порядку і на умовах визначених цим договором, надає позичальнику безвідсоткову позику у сумі 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 27.05.2015 року еквівалентно 22 070 грн. та безвідсоткову позику у сумі 1 170 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.08.2015 року еквівалентно 25 000 грн.

Згідно п. 2.1 договору сторони підтвердили, що реальна передача першої суми позики у сумі 1000 доларів США відбулася 27.07.2015 року, а друга сума позики у розмірі 1170 доларів США відбулася 12.08.2015 року, і всі зобов'язання, що виникають з цього договору, виникли з цих дат. Факт отримання грошей також підтверджується розпискою від 12.08.2019 року.

Відповідно до п.2.2 договору позичальник зобов'язується повернути суму першої позики не пізніше 27.07.2017 року, а суму другої позики не пізніше 12.08.2018 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінювалися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною( сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, дослідивши договір позики, суд приходить до висновку, що між сторонами укладений письмовий договір позики, який в силу його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошових сум позичальнику, тому невиконання відповідачем грошових зобовязань у встановлені строки, свідчить про порушення ними права позивача, яке підлягає судовому захисту.

ОСОБА_2 повернуто позивачу позику у сумі 1000 доларів США.

Відповідно до п.2.3 договору позичальник зобовязується повернути суму позики у доларах США або у гривневому еквіваленті за офіційним курсом валют, встановлених НБУ та оприлюднених на його офіційному веб-сайті www.bank.gov.ua на дату повернення позики у повному обсязі.

З огляду на викладене вище з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню недоплачені грошові кошти за договором позики в розмірі 1170 доларів США, що станом на 01.03.2019 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 31 425,15 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, На підставі викладеного, ст.ст. 553, 625, 1046 -1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263- 265, 279ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, борг за договором позики від 12.08.2016 року в розмір 1170 доларів США, що станом на 01.03.2019 року за офіційним курсом НБУ еквівалентно 31 425,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, судовий збір в розмір 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко