Справа № 349/94/19
Провадження № 6/349/7/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Могили Р.Г.,

за участі секретаря судового засідання Боянівської Г.М,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Рогатинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1

Подання обґрунтовує тим, що державним виконавцем 09 лютого 2017 року відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №2122, виданого 31 серпня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 заборгованість в розмірі 77 124 грн. 80 коп.

На даний час виконавчий напис залишається не виконаним у звязку із ухиленням боржника від виконання зобовязань. Декларація про доходи та майно боржником не подана, на виклики державного виконавця він не зявляється.

Головний державний виконавець Рогатинського районного відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області ОСОБА_2 подав заяву про розгляд подання у його відсутності. Просив подання задовольнити.

У відповідності до вимог ч.4 ст.441 ЦПК України, згідно якої суд негайно розглядає зазначене подання, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали, які додані до подання, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні подання з огляду на таке.

Статтею 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, право кожного, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання порядку, захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Нормами статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, якщо зокрема: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Отже, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Таке звернення державного виконавця до суду повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина на свободу пересування.

В матеріалах виконавчого провадження, які долучені до подання, відсутні докази про те, що боржник вчиняє навмисні дії по невиконанню зобов'язань, покладених виконавчим написом. Немає інформації про отримання боржником постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та необхідність подати декларацію. В матеріалах подання відсутнє документальне підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобовязань.

Суд приходить до висновку, що лише факт невиконаного зобовязання не може свідчити про ухилення від його виконання, а тому подання державного виконавця є передчасним і в задоволенні його необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 260, 441 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним зобовязань, покладених виконавчим написом №2122 від 31 серпня 2016 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена 23 січня 2019 року.

Суддя Р.Г. Могила