ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/206/18Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С.
Провадження № 22-ц/817/15/19 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач О. І.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - позивача ОСОБА_1, адвоката

ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Теребовлянського районного суду від 04 жовтня 2018 року (головуючий суддя Ромазан Л.С., повний текст рішення складено 08 жовтня 2018 року) у цивільній справі № 606/206/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Теребовлянської державної нотаріальної контори, Теребовлянської міської ради Тернопільської області про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що є рідною сестрою ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Після її смерті залишилось спадкове майно, - однокімнатна квартира АДРЕСА_2. Спадкоємцем першої черги є відповідачка ОСОБА_3, що є внучкою померлої. Їі рідна сестра ОСОБА_4 з 2005 року до дня смерті проживала у АДРЕСА_2. У зв»язку із наявними у неї захворюваннями, знаходження сестри у безпорадному стані вона протягом тривалого часу опікувалась сестрою, надавала їй матеріальну допомогу, готувала їжу, прибирала, здійснювала ремонтні роботи, а після смерті прийняла безпосередню участь в її похованні.

ОСОБА_3 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1, Теребовлянської державної нотаріальної контори, Теребовлянської міської ради Тернопільської області про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що незважаючи на своєчасну подачу нею нотаріусу документів для отримання свідоцтва про право на спадщину, вона даного свідоцтва не отримала.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 04 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора, про одержання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом та зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, Теребовлянської державної нотаріальної контори, Теребовлянської міської ради Тернопільської області про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні її позову та ухвалити нове рішення, яким її вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно не прийняв до уваги надані нею докази на підтвердження обставин знаходження її сестри у безпорадному стані, здійснення протягом тривалого часу над нею опіки, матеріальне забезпечення та надання іншої допомоги.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить рішення суду залишити без змін. Зазначила, що її бабуся не була смертельно хворою та безпорадною, могла забезпечити самостійно умови свого життя, не потребувала стороннього догляду, зловживала алкоголем.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що її сестра мала цироз печінки, виразкову хворобу шлунку, туберкульоз хребта, через що ходила в корсеті. У травні 2012 року сестра упавши з табуретки отримала закритий переломом шийки правої стегнової кістки та закритий перелом нижньої третини обох кісток правого передпліччя із зміщенням відломків, через що була в лежачому становищі. Від проведення операції та встановлення пластини відмовилась. З тих пір вона, змінивши робоче місце двірника ближче до місця проживання ОСОБА_4, постійно здійснювала за нею догляд. Без стороннього догляду ОСОБА_4 жити не могла.

У судовому засіданні ОСОБА_3 пояснила, що її баба не була у безпорадному стані. Хоч особисто вона ОСОБА_4 з 2007 року не бачила але дана обставина їй відома від інших осіб.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 не оскаржується і апеляційним судом не переглядається.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року у м. Теребовля Тернопільської області. Її чоловік ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року а діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, померли відповідно ІНФОРМАЦІЯ_6 року та ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

У шлюбі ОСОБА_6 з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3.

ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_4.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є внучка спадкодавця ОСОБА_3 за правом представлення, тобто є спадкоємцем за законом першої черги, та ОСОБА_1 - сестра спадкодавця, що є спадкоємцем за законом другої черги.

На час смерті ОСОБА_4, вона відповідно до договору дарування квартири від 15 червня 2005 року була власником однокімнатної квартири загальною площею 34,7 кв.м по АДРЕСА_3

15 вересня 2014 року ОСОБА_1 подала до Теребовлянської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, 12.09.2014 року таку заяву подала ОСОБА_3

Згідно епікризу історії хвороби № 1356 ОСОБА_4 з 1 лютого 2005 року до 25 лютого 2005 року знаходилась на стаціонарному лікуванні у ЦМЛ м.Біла Церква з діагнозом: цироз печінки, активність І ступеня стадія виражених клінічних проявів, виразкова хвороба шлунка.

Відповідно до даних ультразвукової діагностики від 19 лютого 2009 року, проведеного у м. Стрию Львівської області, протоколу обстеження поперекового відділу хребта № 12528 від 8 квітня 2009 року ТзОВ «Клініко-діагностичний центр», проведеного в м. Івано-Франківськ, даних магнітно-резонансної томографії, проведеної у м. Львові, у ОСОБА_4 виявлено ознаки гепатиту з переходом у цироз, туб.спондиліт в сегменті L4-L5, ознаки специфічного ураження тіл L4, L5 та міжхребцевого диску (Тbс).

Згідно з випискою з історії хвороби Львівського обласного госпіталю для інвалідів війни та репресованих ім. Ю.Липи № 4484, ОСОБА_4, яка проживала у АДРЕСА_4 перебувала на лікуванні з 13 квітня 2009 року по 26 листопада 2009 року з діагнозом ВДТБ поперекового відділу хребта L4-L5 хребців (прогресуючий спондиліт), ходить в ортопедичному корсеті, опираючись на ходулі, решта часу лежить, у супроводі сестри в задовільному стані виписалась на амбулаторне лікування в Стрийський тубдиспансер за місцем проживання.

Згідно виписки з медичної картки амбулаторного, стаціонарного хворого Теребовлянської центральної комунальної районної лікарні ОСОБА_4 з 5 липня 2012 року по 18 липня 2012 року перебувала на стаціонарному лікуванні у вказаній лікарні із діагнозом: закритий перелом шийки правої стегнової кістки, закритий перелом обох кісток передпліччя.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що аналіз медичних документів не дає можливість суду зробити остаточний висновок про тяжкі хвороби ОСОБА_4, від яких вона була у безпорадному стані а показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 не підтверджують тривалість піклування ОСОБА_1 ОСОБА_4 матеріального її забезпечення, наданні іншої допомоги останній, яка через похилий вік, тяжку хворобу була у безпорадному стані.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає вимогам закону та не грунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, зокрема показах свідків, письмових доказах, що згідно ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, 79, ч. 1 ст. 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_14, пояснили, що ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_4 Остання після перелому шийки стегна потребувала догляду, ОСОБА_1 постійно до смерті ОСОБА_4 здійснювала за нею догляд, купувала продукти харчування, прибирала в квартирі, готувала їжу.

Як вбачається із довідки Виконкому Теребовлянської міської ради №1799 від 28 травня 2014 року, яка видана на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов від 27 травня 2014 року (а.с.40, 78), чому суд першої інстанції не дав правової оцінки, ОСОБА_1 за власні кошти похоронила свою сестру - ОСОБА_4, жительку АДРЕСА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, до дня смерті здійснювала за нею догляд, проживали разом АДРЕСА_2 і вели спільне господарство.

З врахуванням встановлених судом апеляційної інстанції обставин, колегія суддів вважає, що матеріалами справи належними та допустимими доказами доведено, що ОСОБА_1 здійснюючи догляд за своєю сестрою, яка перебувала у безпорадному стані набула право на спадкування майна належного ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3

Колегія суддів не приймає до уваги доводи ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 не була смертельно хворою та безпорадною, оскільки не визнана інвалідом є безпідставні, оскільки сама по собі відсутність інвалідності не дає підстав для висновку, що ОСОБА_4 не була у безпорадному стані. Окрім цього, дані доводи спростовуються показаннями свідків та довідкою Теребовлянської міської ради.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову ОСОБА_1 слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити - надати ОСОБА_1 право на спадкування майна після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в місті Теребовля Тернопільської області разом із спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_3, тобто як спадкоємицею першої черги.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.2, 376, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Теребовлянського районного суду від 04 жовтня 2018 року в частині вирішення позову ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати ОСОБА_1 право на спадкування майна після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року в місті Теребовля Тернопільської області разом із спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_3, тобто як спадкоємцю першої черги.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 1057 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено у понеділок 21 січня 2019 року.

Головуючий -

Судді -