КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/3547/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/13826/14-ц

04 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 адвоката Якименка Миколи Миколайовича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Гончарука В.П., у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и в :

20 травня 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 09.08.2013 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу № 170257, відповідно до якого вінприйняв на себе зобов'язання передати у власність відповідачки косметичні засоби, а відповідачказобов'язалась сплатитивартість товару на умовах визначених договором. На виконання умов договору відповідачці було передано у власність товар - косметичні засоби AquaMineral, що підтверджується актом прийому-передачі №170257 від 09.08.2013 року, на загальну суму 9 800 грн. При укладанні договору відповідачка скористалася безкоштовною процедурою застосування вказаної продукції на предмет її сприйняття та ефективності, що підтверджується анкетою-опитуванням. У вказаній анкеті відповідачка зазначила, що товар їй подобається та є ефективним. На виконання вимог п.п. 5.1.1 договору відповідачка сплатила за придбаний товар аванс у розмірі 900 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 0193 від 14.08.2013 року. Також в подальшому нею було сплачено на оплату вартості товару -1400 грн., 1400 грн., 1400 грн., 300 грн., 200 грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами № 0393 від 11.11.2013 року , № 0348 від 12.10.2013 року, № 0321 від 13.09.2013 року, № 0173 від 09.08.2013 року та квитанцією від 09.08.2013 року.

Однак залишок суми на оплату вартості придбаного товару у розмірі 4 200 грн. відповідачкою сплачено не було. 16.12.2013 року та 17.01.2014 року їй було надіслано вимогу про сплату боргу. Проте вказані вимоги було залишено без задоволення. А 27.11.2013 року відповідачкою було надіслано на адресу ФОП ОСОБА_2 вимогу про розірвання договору купівлі-продажу.

Посилаючись на те, що відповідачкою не виконано вимоги договору купівлі-продажу від 09.08.2013 року щодо оплати вартості придбаного товару - косметичних засобів Aqua Mineral у розмірі 4 200,00 грн., просив суд стягнути з ОСОБА_4ванівни на його корить суму боргу у розмірі 4 200,00 грн.

28 липня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа: Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування матеріальної шкоди, в якому просила розірвати договір купівлі-продажу № 170257 косметичних засобів Aqua Mineral, стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь сплачену нею за товар грошову суму у розмірі 5 600 та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

На обґрунтування зустрічного позову зазначала, що за запрошенням оператора салону «ІНФОРМАЦІЯ_2» вона 09.08.2013 року відвідала салон за адресою: АДРЕСА_1, де косметологом салону їй було проведено процедуру омолодження обличчя косметичними засобами Aqua Mineral. Під тиском співробітників салону, які використовували засоби нейролінгвістичного програмування, нею було підписано договір купівлі-продажу № 170257 косметичних засобів Aqua Mineral та акт прийому-передачі товару, а саме: стандартної комплектації «Косметичні засоби Aqua Mineral»у кількості 9 засобів догляду за шкірою. Вартість вказаного товару склала 9 800 грн., з яких нею було сплачено 5 600 грн. Придбані косметичні засоби не мали герметичної упаковки, були відкриті та не містили дати виготовлення. При використанні вказаних косметичних засобів на протязі семи днів у неї погіршилося самопочуття, стан та вигляд шкіри обличчя, шиї та зони декольте, підвищилася температура тіла у зв'язку з чим вона змушена була звернутися 19 серпня 2013 року до лікаря, що підтверджується копією лікарняного листа. Посилається на те, що ФОП ОСОБА_2 було продано їй товар неналежної якості, який не відповідає державним вимогам та стандартам. Крім майнової шкоди їй також було завдано моральну шкоду, що полягає у погіршенні стану здоров'я, перебуванні у знервованому стані та отриманні нервового зриву.

З огляду на зазначене, просила її зустрічний позов задовольнити.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про розірвання договору купівлі-продажу та відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу косметичних засобів № 170257 від 9 серпня 2013 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 5 600 грн. витрат, понесених на оплату товару Aqua Mineral .

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 243,60 грн. витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник фізичної особи-підприємець ОСОБА_2 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року в частині відмови в задоволенні позову ФОП ОСОБА_2 та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 - відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що рішення суду є незаконним, оскільки постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом неправильно встановлені обставин справи та неправильно визначено характер правовідносин, що виникли між сторонами. Зазначав, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, заявлених у зустрічному позові, порушуючи принципи рівності та змагальності сторін, самостійно визначив предмет позову та, як наслідок, у самостійно сформульованій частині позовних вимог, задовольнив зустрічний позов. Так, ОСОБА_4 у своєму позові просила розірвати договір купівлі-продажу конкретних косметичних засобів, із підписанням акту повернення продукції, однак суд, без клопотання ОСОБА_4 про зміну предмету позову, вийшов за межі позовних вимог та задовольнив інші вимоги.

Вказував на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не взяв до уваги жодного доводу, аргументу та доказу позивача за первісним позовом, судом не надано оцінки встановленим обставинам та доводам позивача та не наведено мотиви щодо їх відхилення, що свідчить про ігнорування судом доречних аргументів позивача за первісним позовом. Рішення суду ґрунтується виключно на доводах та аргументах ОСОБА_4

Посилався на те, що судом не було встановлено і не підтверджено належними та допустимими доказами факт продажу позивачем товару без визначених законодавством документів щодо безпеки та якості товару, неякісного товару, чи товару фальсифікату. Відповідачка не навела жодних обгрунтувань та доказів на підтвердження своїх доводів про те, що проданий їй ФОП ОСОБА_2 товар мав якісь недоліки, дефекти, був неякісним чи фальсифікованим.

28 лютого 2019 року надійшов відзив представника ОСОБА_4 ОСОБА_7 на апеляційну скаргу, в якому вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначала, що суд не виходив за межі позовних вимог, вірно застосував норми матеріального права, встановив правовідносини, що виникли між сторонами, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними. Посилання в апеляційній скарзі на те, що обов'язок доказування факту продажу неякісного, фальсифікованого товару, наявності у товару дефектів та недоліків лежить на покупцю є необґрунтованими, оскільки саме продавець повинен довести, що проданий ним товар був належної якості, а ФОП ОСОБА_2 вказаних обставин суду не довів.

В судовому засіданні представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ОСОБА_6 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_7 заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник третьої особи Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві в судове засідання повторно не з"явився, про день та час розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_10 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу та задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_4, розриваючи договір купівлі-продажу косметичних засобів № 170257 від 09 серпня 2013 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4, стягуючи з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 5 600 грн. витрат, понесених на оплату товару Aqua Mineral, суд першої інстанції зазначив, що ФОП ОСОБА_2 не довів факту продажу ОСОБА_10 товару належної якості, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу, а тому вимоги ОСОБА_4 за зустрічним позовом про розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми підлягають задоволенню, що у повній мірі забезпечить захист прав споживача, гарантованих йому Конституцією України, з урахуванням норм права, які регулюють дані правовідносини.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема є договори й інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови визначені як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що 09 серпня 2013 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_10 було укладено договір купівлі-продажу № 170257, відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 зобов'язувався передати у власність покупця ОСОБА_10 косметичні засоби, найменування та кількість яких визначені у акті прийму-передачі товару, а покупець ОСОБА_10 зобов'язувалася прийняти та оплатити вказаний товар на умовах, визначених договором. Ціна товару склала 9 800 грн.

Згідно акту прийому-передачі товару до договору купівлі-продажу № 170257 від 09.08.2013 року, ФОП ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_10 товар, а саме: розгладжуючу та підтягуючу маску глибокої дії, омоложуючий крем від зморшок 50 мл., щоденний очищувач для обличчя 200 мл., щоденний тонік для облачення 200 мл., гель-ліфтінг для шкіри навколо очей 30 мл., крем оптимальне зволоження для нормальної, комбінованої та сухої шкіри 50 мл., відновлюючий нічний крем 50 мл., сироватку «сутність молодості» 30 мл., очищуючий пілінг - гель 50 мл.

На виконання вимог п.п.5.1.1 договору купівлі-продажу відповідачка сплатила за придбаний товар аванс у розмірі 900 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 0193 від 14.08.2013 року. Також в подальшому нею було сплачено на оплату вартості товару -1400 грн., 1400 грн., 1400 грн., 300 грн., 200 грн. що підтверджується прибутковими касовими ордерами № 0393 від 11.11.2013 року , № 0348 від 12.10.2013 року, № 0321 від 13.09.2013 року, № 0173 від 09.08.2013 року та квитанцією від 09.08.2013 року.

Залишок суми на оплату вартості придбаного товару у розмірі 4200 грн. відповідачкою сплачено не було.

16.12.2013 року та 17.01.2014 року ФОП ОСОБА_2 надіслав ОСОБА_4 вимогу про сплату боргуза договором купівлі-продажу косметичних засобів у розмірі 4 200,00 грн. Проте вказану вимогу відповідачкою було залишено без задоволення.

27.11.2013 року відповідачкою було надіслано на адресу ФОП ОСОБА_2 вимогу про розірвання договору купівлі-продажу.

13 грудня 2013 року ФОП ОСОБА_2 направив на адресу ОСОБА_4 відповідь, в якій зазначив про відсутність підстав для розірвання договору купівлі-продажу, так як проданий товар був належної якості та придатним до використання.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом ОСОБА_4 посилалася на те, що ФОП ОСОБА_2 продав їй товар неналежної якості, використання якого в подальшому призвело до погіршення стану її здоров"я, тому вона не повинна сплачувати залишок вартості вказаного товару, договір купівлі-продажу вказаного товару має бути розірваний та на її користь з ФОП ОСОБА_2 підлягають сплачені нею за вказаний товар кошти в розмірі 5600,00 грн. та у відшкодування завданої моральної шкоди - 10 000,00 грн.

Частина 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон) визначає права споживачів під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб, зокрема вони мають право на: належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

В той же час у відповідності з ч.3 ст.4 Закону, споживачі зобов'язані: 1) перед початкомексплуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; 2) в разі необхідності роз'яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз'ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції;3) користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації; 4) з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару - застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації - дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду.

Частина 1 статті 6 Закону визначає, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Вимоги до продукції щодо її безпеки для життя, здоров'я і майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативними документами (ч.3 ст.6 Закону).

Частина 1 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Зазначена стаття визначає перелік інформації, яка повинна бути зазначена про продукцію. Інформація споживачеві повинна надаватися згідно із законодавством про мови.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування (ч.2 ст.15 Закону).

Згідно умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 09 серпня 2013 року, товар передається належної якості, відповідає стандартам, установленим чинним законодавством України, та приданий до використання за функціональним призначенням. Одночасно з передачею товару продавець передає покупцеві наступні документи, що пов'язані з товаром: квитанцію на оплату та копію висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи, інструкцію з використання товару. Покупець зобов'язується прийняти товар в місці передачі товару, оглянути його, перевірити комплектність та наявність документів, зазначених у договорі.

У п. п. 3, 4 акту прийому-передачі товару до договору купівлі-продажу від 09 серпня 2013 року зазначено, що товар передано покупцю повністю, відповідно до умов договору. Будь-які зауваження та претензії до якості товару у покупця відсутні.

Підписуючи договір купівлі-продажу косметичних засобів та акт прийому-передачі від 09 серпня 2013 року, ОСОБА_4 погодилась з тим, що придбаний нею товар є належної якості, відповідає стандартам, установленим чинним законодавством та придатний до використання за функціональним призначенням. Будь-яких зауважень щодо недоліків продукції в акті-прийому передачі не зазначила. Не містить вказаний акт і зауважень споживача щодо ненадання їй продавцем інформації про придбану продукцію.

Крім того, перед укладанням договору купівлі-продажу косметичних засобів відповідачка скористалася безкоштовною процедурою застосування вказаної продукції на предмет її сприйняття та ефективності, що підтверджується анкетою-опитуванням. У вказаній анкеті відповідачка зазначила, що товар її подобається та є ефективним.

В подальшому відповідачка на протязі трьох місяців користувалась придбаними у ФОП ОСОБА_2 косметичними засобами, сплачувала вартість вказаного товару відповідно до умов договору (було сплачено суму 5 600,00 грн.) і з будь-якими претензіями до продавця не зверталась.

На спростування доводів ОСОБА_4 ФОП ОСОБА_2 було надано суду висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, проте вказаних доказам суд першої інстанції жодної правової оцінки не надав.

Між тим, згідно висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 02.12.2011 року № 05.03.02-03/116667 креми косметичні Aqua Mineral згідно з додатком до висновку за наданим заявником зразком відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і за умовами дотримання вимог цього висновку може бути використаний в заявленій сфері застосування. Висновок дійсний до 01.12.2014 року (а.с. 89-90)

Згідно висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 30.03.2012 року № 05.03.02-03/26085 засоби косметичні згідно з додатком до висновку за наданими заявником зразком відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і за умовами дотримання вимог цього висновку може бути використаний в заявленій сфері застосування. Висновок дійсний до 29.03.2015 року (а.с. 91-92)

Згідно висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 28.03.2013 року № 05.03.02-03/20414 косметичні засоби для догляду за шкірою Aqua Mineral згідно з додатком до висновку, за наданим заявником зразком відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і за умовами дотримання вимог цього висновку може бути використаний в заявленій сфері застосування. Висновок дійсний до 27.03.2016 року (а.с. 94-95).

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статтей 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На виконання зазначених норм процесуального права ОСОБА_4 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів, що ФОП ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу № 170257 від 09 серпня 2013 року продав їй товар, а саме косметичні засоби Aqua Mineral: розгладжуючу та підтягуючу маску глибокої дії, омоложуючий крем від зморшок 50 мл., щоденний очищувач для обличчя 200 мл., щоденний тонік для облачення 200 мл., гель-ліфтінг для шкіри навколо очей 30 мл., крем оптимальне зволоження для нормальної, комбінованої та сухої шкіри 50 мл., відновлюючий нічний крем 50 мл., сироватку «сутність молодості» 30 мл., очищуючий пілінг - гель 50 мл., не належної якості та доказів того, що саме використання нею вказаних косметичних засобів призвело до погіршення її стану здоров"я. Тоді як ФОП ОСОБА_2 надав суду докази, зокрема, висновки державної санітарно-епідеміологічної експертизи, згідно яких вказаний товар відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і за умовам дотримання вимог цього висновку може бути використаний в заявленій сфері застосування.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання ОСОБА_4 на те, що доказом придбання нею у ФОП ОСОБА_2 косметичної продукції неналежної якості є погіршення її стану здоров"я після використання цієї продукції колегія суддів відхиляє, так як вказана обставина не підтверджена належними та допустимими доказами. Так, на підтвердження зазначеної обставини відповідачкою надано копію її листка непрацездатності, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Русанівка» Дніпровського району м. Києва від 19.08.2013 року. З вказаного листка вбачається, що вона перебувала на лікарняному в період з 19.08.2013 року до 23.08.2013 включно, діагноз - загальне захворювання. Проте, зазначена у вказаному листку непрацездатності інформація не свідчить про погіршення стану здоров"я ОСОБА_4 внаслідок застосування косметичних засобів.

Крім того, для перевірки доводів ОСОБА_4 про те, що придбана нею у ФОП ОСОБА_2 продукція є неналежної якості, за клопотанням представника ОСОБА_4 судом першої інстанції було призначено у даній справі судово-хімічну експертизу, проведення якої було доручено експертам КНІСЕ. Справа неодноразово направлялась судом до експертної установи для виконання вимог ухвали суду. Проте, листом від 5.10.2017 року Київський науково-дослідний інститут судових експертиз повернув ухвалу суду без виконання, зазначивши, що про закінчення кінцевого терміну придатності зразків косметичних засобів, наданих на експертизу ( 2014, 2015 та 2016 рік). Крім того, надані на дослідження зразки продукції, згідно з інформацією виробника вказаною на упаковках, являють собою складні суміші компонентів, частина яких є різного роду рослинними екстрактами, склад яких невідомий. Отже, об"єктивно дослідити відповідність хімічного складу наданих на дослідження косметичних засобів переліку складників зазначених на упаковках продукції, немає можливості у зв"язку з недостатністю для цієї мети інформації та відсутністю довірчих зразків порівняння речовин. Тому компонентний хімічний склад наданих на дослідження косметичних засобів та їх вплив на здоров"я людини не може досліджуватись ні спеціалістами інституту, ні з допомогою залучених фахівців.

Зазначеного суд першої інстанції не врахував та прийшов до помилкового та необґрунтованого висновку про те, що придбаний ОСОБА_4 у ФОП ОСОБА_2 товар є неналежної якості, не відповідає державним вимогам та стандартам для вказаної продукції, вказані порушення є істотними та безпідставно послався в рішенні про наявність передбачених ст. 651 ЦК України підстав для розірвання укладеного між сторонами договору купівлі-продажу від 09.08.2013 року та стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 сплачених коштів на оплату вартості придбаного товару у сумі 5 600,00 грн.

Колегія суддів вважає, що вимоги зустрічного позову ОСОБА_4 спростовуються дослідженими у справі доказами, не грунтуються на встановлених обставинах справи та вимогах матеріального права, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

Згідно укладеного між сторонами договору купівлі-продажу № 170257 від 09.08.2013 року ціна товару становить 9 800 грн., покупець зобов'язався повністю розрахуватися за товар не пізніше 14 лютого 2014 року.

Враховуючи, що відповідачка сплатила за придбаний товар лише 5 600 грн., у встановлений договором строк кошти продавцю ФОП ОСОБА_2 у повному обсязі не сплатила, колегія суддів вважає, що доводи позовної заяви ФОП ОСОБА_2 є обгрунтованими, а позовні вимоги ФОП ОСОБА_2 про стягнення з відповідачки ОСОБА_4 на його користь заборгованості за договором у розмірі 4 200 грн. підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про задоволення позову фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу , стягнення з ОСОБА_4 на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 заборгованість за договором купівлі-продажу у розмірі 4 200,00 грн. та про відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірванні договору купівлі-продажу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди .

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ході розгляду даної справи ФОП ОСОБА_2 було понесено судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 243,60 грн. та 365,40 грн. за подачу апеляційної скарги.

Оскільки позов та апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 задоволено, то з ОСОБА_4 на користь ФОП ОСОБА_2 підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 609,00 грн.

Керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 11, 526, 626, 638, 662, 651, 655 ЦК України, ст.ст. 76, 77, 78, 81, 141, 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) заборгованість за договором купівлі-продажу у розмірі 4 200,00 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, третя особа Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві про розірвання договору купівлі-продажу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору у розмірі 609,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2019 року.

Головуючий: Судді: