Ухвала

20 березня 2019 року

м. Київ

справа № 755/13316/16-ц

провадження № 61-21458св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представники позивача: Сафір Федір Олегович, Сокуренко Наталія Вікторівна,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року у складі судді Катющенко В. П. та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Семенюк Т. А., Прокопчук Н. О., Саліхова В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 19 грудня 2007 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 2 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за указаним кредитним договором виконав у повному обсязі, однак ОСОБА_4 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку із чим станом на 30 червня 2016 року утворилась заборгованість за договором у розмірі 11 156 грн 39 коп., яка складається із: 5 914 грн 49 коп. - заборгованості за кредитом, 3 672 грн 55 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 800 грн - заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та Правил надання банківських послуг: 500 грн - штраф (фіксована частина), 519 грн 35 коп. - штраф (процентна складова).

Ураховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 19 грудня 2007 року у розмірі 11 156 грн 39 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що за умовами заяви позичальника, остання разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт) та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений ПАТ КБ «ПриватБанк» до матеріалів позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника, не містить дати його затвердження/прийняття, тому банком не доведено належними та допустимими доказами, що під час підписання заяви позичальника відповідач ОСОБА_4 був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг. Крім того, підпунктами 3.1.1., 3.1.3 пункту 3 Розділу ІІ Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що строк дії картки зазначений на лицьовій стороні картки (місяць та рік). По закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше не надійшла письмова заява тримача про закриття карткового рахунка. При цьому ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано доказів того, що відповідна карта передбачена умовами заяви, була видана відповідачу, як і не надано відомостей, що підтверджують строк дії картки, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку. Також матеріали справи не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості ОСОБА_4 за указаним кредитним договором у розмірі 11 156 грн 39 коп., враховуючи, що відповідачу банком було надано кредит у розмірі 2 тис. грн, при цьому згідно заяви позичальника на оформлення картки розмір кредитного ліміту взагалі визначено не було.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено. Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 листопада 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження оформлення та укладення між банком та ОСОБА_4 кредитного договору. Наданий позивачем витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не містить підпису позичальника, не містить дати його затвердження, у зв'язку із чим у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач під час підписання заяви був ознайомлений саме з цими Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій у травні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними та необґрунтованими. Банк вказував на те, що згідно анкети-заяви від 19 грудня 2007 року ОСОБА_4 власноручним підписом засвідчив, що ознайомлений та згодний із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, а також виразив свою згоду, що указана заява разом з Умовами та Правилами наданням банківських послуг, Правилами користування кредитною карткою складають між сторонами договір про надання банківських послуг. Заява з анкетою від 19 грудня 2007 року має ознаки кредитного договору, містить відповідні умови, які підписали обидві сторони, при укладанні договору відповідач був ідентифікований. Випискою про рух коштів по картковому рахунку ОСОБА_4, відкритого відповідно до кредитного договору від 19 грудня 2007 року, підтверджується, що банк встановив ліміт у розмірі 2 тис. грн та у подальшому здійснив кредитування рахунку картки, яка була видана позичальнику та яка неодноразово перевипускалася та видавалася відповідачу.ОСОБА_4 після отримання картки та ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Підписання відповідачем зазначеної заяви від 19 грудня 2007 року, активація останнім картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору на визначених ними Умовах про надання та обслуговування платіжних карток. Отримання кредиту та розмір заборгованості не оспорений позичальником. Відсутність підпису ОСОБА_4 на цих Умовах та Правилах не свідчить про те, що відповідач не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначало про те, що посилання судів попередніх інстанцій на правову позицію Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс15 у вказаній справі є помилковим. ОСОБА_4 укладання чи не укладання указаного кредитного договору не оспорював, розрахунок заборгованості не спростував, не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, не заперечував проти наявності між сторонами кредитних зобов'язань, зустрічних позовних вимог не заявляв.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Судами встановлено, що 19 грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 було укладено договір шляхом підписання анкети-заяви, відповідно до якої відповідач підтвердив, що він ознайомлений і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. На підставі зазначеного договору ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 2 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Установлено, що визначальним у цій справі є те, чи становлять Умови та Правила надання банком кредиту складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови та Правила розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту, чи іншу спірну умову у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року справу № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Із змісту зазначеної ухвали вбачається, що колегія суддів Верховного Суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з тих підстав, що вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року передана на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду, а у справі, яка переглядається, наявні подібні правовідносини, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення сума заборгованості за кредитним договором до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення сума заборгованості за кредитним договором зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С. Ф.Хопта

Ю. В.Черняк