ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 червня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2323/19

Головуючий у першій інстанції - Требух Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/768/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Бобрової І.О., Мамонової О.Є.,

сторони: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго»,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 04 квітня 2019 року (місце ухвалення - м. Чернігів, дата складання повного судового рішення - 04.04.2019) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго» про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідачем неправомірно та безпідставно було відключено від електроенергії домоволодіння ОСОБА_1 Відповідач ухиляється відновити електропостачання, не виконує рішення судів, якими зобов`язано відновити електропостачання в помешканні позивача. У зв`язку з неправомірними діями ПАТ енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго» позивач змушений весь час звертатись до суду з заявами та скаргами, принижуватись, відстоювати свої права. З вини відповідача випробував сильний душевний біль, погіршилось здоров`я, витрачає свій час для відвідування лікарні, та витрачає гроші для відновлення свого здоров`я. Звичне життя порушилось, втратив апетит, має безсоння, відчуває приниження та безпорадність.

В позові, з посиланням на ст. 56 КУ, ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України, п. 3 постанови пленуму ВСУ від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», просив стягнути з ПАТ «Чернігівобленерго» на свою користь моральну шкоду в сумі 3000 грн про визнання бездіяльності незаконною, ПАТ «Чернігівобленерго» щодо невиконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2015 (справа № 750/1688/15-ц) у частині відновлення електропостачання в будинок АДРЕСА_1 за період з 23.07.2015 по 21.11.2016.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.04.2019 в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов`язання з постачання електричної енергії не передбачено нормами, якими регулюються ці відносини, як і не передбачено таке стягнення у зв`язку з невиконанням судових рішень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.04.2019, та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі.

За доводами скарги судом під час ухвалення рішення порушено норми матеріального та процесуального права, не досліджено обставин справи, заявник зазнав душевних страждань, витрачав час на оскарження неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, які встановлені рішенням суду, відчував приниження та безпорадність.

В обґрунтування незаконності та необґрунтованості судового рішення заявник посилається на те, що більше 23-х років позивач користується електроенергією, яку надає відповідач, проте посадові особи останнього умисно порушують права споживача, що полягає у ненаданні необхідної інформації, що стосується умов споживання, нарахування і оплати послуг.

У скарзі посилається на те, що у 2014 році між сторонами виникла конфліктна ситуація з приводу неіснуючого боргу, на підставі якого позивачу було надіслано попередження про відключення. Після неодноразових звернень позивача до Чернігівських міських електричних мереж та НКРЕКП у Чернігівській області щодо безпідставного надіслання попередження про відключення 20.12.2014 електропостачання будинку по АДРЕСА_2 сектор НКРЕКП у Чернігівській області по суті визнав наявність порушення енергопостачальником ліцензійних умов та прав споживача. Проте, 16.02.2015 ПАТ «Чернігівобленерго» без попередження безпідставно вимкнуло енергопостачання в будинку позивача.

05.12.2016 Деснянським районним судом м. Чернігова ухвалено рішення, яким визнано бездіяльність ПАТ «Чернігівобленерго» у частині відновлення енергопостачання в будинок по АДРЕСА_2 протягом 23.07.2015 - 21.11.2016 незаконною. Зобов`язано ПАТ «Чернігівобленерго» припинити зловживання своїм правом щодо відновлення електропостачання в помешкання ОСОБА_1 Ухвалою апеляційного суду вказане рішення залишено без змін.

За невиконання вказаного рішення енергопостачальника Центральним відділом ДВС м Чернігова було притягнуто до відповідальності - накладено штраф, вдруге в подвійному розмірі, та винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем направлено подання до ЧМСВ УМВС України в Чернігівській області про притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності згідно ст. 382 КК України.

Посадові особи ПАТ «Чернігівобленерго» порушують права позивача з 2014 по 2018 , неправомірно здійснюють відключення електропостачання та не відновлюють його, не виконують рішення судів та інші постанови зловживаючи своїми правами.

Заявник у скарзі посилається, що його сім`я в знак протесту та підтримуючи родичів весь час переборювали у безладді, і в сніг та в дощ, в жару три роки виходили до державних і не державних установ міста, проводили законні мітинги та пікети, відстоювали своє право на соціальне життя.

Зазначає, що направлені позивачем листи та скарги на ім`я Президента України та на голову ОДА були перенаправлені до ПАТ «Чернігівобленерго», що стало підставою для звернення до Чернігівського Окружного Адміністративного суду, яким 02.11.2016 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено повністю. Визнано протиправними дії Чернігівської ОДА щодо пересилання скарги ОСОБА_1 від 10.12.2015 для розгляду ПАТ «Чернігівобленерго». Визнано протиправними дії Чернігівської ОДА щодо неповідомлення ОСОБА_1 про надіслання його скарги від 10.12.2015 до ПАТ «Чернігівобленерго». Визнано протиправною бездіяльність Чернігівської ОДА щодо не розгляду звернення ОСОБА_2 від 10.12.2015 у відповідності до вимог ЗУ «Про звернення громадян».

Крім того, постановлено окрему ухвалу, якою зобов`язано голову Чернігівської ОДА вжити заходи на усунення порушень щодо не виконання вимоги ЗУ «Про звернення громадян» під час розгляду ОСОБА_1 від 10.12.2015.

27.11.2015, 30.11.2015, 02.12.2015, 07.12.2015, 09.12.2015, 25.12.2015 споживач звертався з письмовими заявами до міських електромереж ПАТ «Чернігівобленерго», якими пропонував з`явитись для відновлення електропостачання ОСОБА_1 , проте електропостачання відновлено не було.

Відповідач не виконує судові рішення, продовжував шантажувати споживача, в процесі виконання рішень ПАТ «Чернігівобленерго» не правовими діями тиснули на позивача, шантажували його, складали акти, начебто щодо недопущення працівників відновити електропостачання, розносили (розповсюджували) неправдиву інформацію.

29.09.2016 Деснянським районним судом м. Чернігова розглянуто заяву виконавця ЦВДВС м. Чернігова про роз`яснення рішення та роз`яснено спосіб виконання виконавчого листа № 2/750/1082/15 виданого Деснянським районним судом м. Чернігова 03.08.2015, яким зобов`язано ПАТ «Чернігівобленерго» відновити електропостачання ОСОБА_1

12.12.2016 апеляційним судом апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.07.2016 скасовано в частині задоволення скарги ПАТ «Чернігівобленерго», а саме, в частині: - визнання неправомірною постанови заступника начальника ЦВДВС ЧМУЮ Павленка Є.О. від 25.09.2015 про закінчення виконавчого провадження № 48423100 по виконанню виконавчого листа Деснянського районного суду м. Чернігова № 2/750/1082/15 та вчинити дії, спрямовані на його фактичне виконання в порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Електроенергія в будинку ОСОБА_1 з 23.07.2015 по 21.11.2016 відновлена не була. Сім`я ОСОБА_1 змушена постійно захищати свої права публічно на вулицях від неправомірних дій з боку осіб ПАТ «Чернігівобленерго».

З 23.07.2015 по 21.11.2016 рішення судів щодо відновлення електропостачання у домогосподарсті ОСОБА_1 так і не відновлено, рішення судів не виконуються.

ОСОБА_1 змушений звертатися зі скаргами, заявами, повідомленнями до місцевої та обласної прокуратури, до Генерального прокурора України, до поліції, до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Антимонопольного комітету України, до НКРЄКП України, до Президента України, але весь час отримує листи по пошті не перевірені контролюючими органами з його боку, а більше відписок та відговорок.

Постановою НКРЕКП від 21.07.2016 накладено штраф у розмірі 85000 грн на «Чернігівобленерго» та надано рекомендації у термін до 01.09.2016. Зобов`язано ПАТ «Чернігівобленерго» привести свої дії по відношенню до споживача ОСОБА_1 у відповідність до вимог чинного законодавства України та інших нормативних документів, а саме ПКЕЕ для населення, затверджених постановою KM України від 26 липня 1999 року № 1357 шляхом укладання договору про постачання електричної енергії із зазначенням достовірних показників потужності електроустановок і напруги на вводі в мережі споживача та відновлення електропостачання про що письмово повідомити (з наданням належним чином завірених копій підтвердних документів) НКРЕКП та сектор НКРЕКП у Чернігівській області. Вказана постанова виконана не була.

Змушений захищати свої права від неправомірних дій з боку осіб ПАТ «Чернігівобленерго» в судах, АМК України, робити різні запити в різні державні і не державні установи для одержання інформації щодо відновлення електроенергії.

02.02.2016 Деснянським районним судом м. Чернігова заяву ПАТ «Чернігівобленерго» про перегляд рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2015 у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання незаконними відключення від електромережі домоволодіння та зобов`язання відновити електропостачання за нововиявленими обставинами залишено без задоволення. 03.03.2016 апеляційним судом апеляційну скаргу ПАТ «Чернігівобленерго» - відхилено.

Позивач посилається на те, що моральна шкода полягає у неправомірних діях осіб з боку ПАТ «Чернігівобленерго», які надавали не вірні договори з невірними технічними даними (показниками), які установлені у шафі ВРП на фасаді будинку, також зобов`язували не правовими шляхами змінити технічні умови, порушити правила та перенести шафу ВРП без технічних умов, тиснуть, примушують, нав`язують підписання не вірного договору та інше. Все це є переживанням, хворобою з боку нервової системи, що відноситься до моральної шкоди.

Заявник вважає, що суд першої інстанції в порушення норм матеріального права не дослідив, що ОСОБА_1 випробував душевний біль, витрачав час на оскарження неправомірних дій (бездіяльності) відповідача, які встановлені рішеннями суду та відчував приниження та безпорадність.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Чернігівобленерго» Ширай К.А. просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.04.2019 залишити без змін. В обґрунтування відзиву енергопостачальник посилається на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду. Зазначає, що судом були досліджені всі надані сторонами докази та надано їм належну правову оцінку, натомість позивачем не наведено жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував ступінь завданої моральної шкоди, фізичних страждань та в чому саме полягають його моральні переживання і його фізичні страждання, не надано обґрунтованого розрахунку моральної шкоди в розмірі 3000,00 грн, не надано доказів, що діями відповідача завдано моральну шкоду, позивачем не визначений характер та обсяг страждань, яких він зазнав, не надано доказів щодо тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступеня зниження престижу, ділової репутації, часу та зусиль необхідних для відновлення попереднього стану. Позивачем не надано жодного медичного документа, який би підтверджував його погане самопочуття. АТ «Чернігівобленерго» у відзиві зазначає, що до апеляційної скарги позивачем додана велика кількість додатків в якості доказів, проте до суду першої інстанції такі докази надані не були, поважності причин неподання таких доказів позивач не зазначає.

Згідно копії Статуту АТ «Чернігівобленерго» (а.с. 161-162) згідно рішення Загальних зборів від 16.04.2019 змінено найменування Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на Акціонерне товариство «Чернігівобленерго», а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне. Скорочене найменування - АТ «Чернігівобленерго».

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що 11.06.2015 рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова (справа № 750/1688/15-ц) позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання незаконним відключення від електромереж домоволодіння та зобов`язання відновити електропостачання - задоволено частково. Визнано незаконними дії ПАТ «Чернігівобленерго» з приводу безпідставного припинення постачання електричної енергії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Визнано незаконними дії ПАТ «Чернігвобленерго» з приводу безпідставного припинення постачання електричної енергії ОСОБА_1 30.03.2015 за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язано ПАТ «Чернігівобленерго» відновити електропостачання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнуто з ПАТ «Чернігвобленерго» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 121,35 грн. В решті вимог - відмовлено (а.с. 4-5).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.07.2015 рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2015 залишено без змін (а.с. 6-12).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.12.2016 позов ОСОБА_1 до ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання бездіяльності незаконною - задоволено повністю. Бездіяльність ПАТ «Чернігівобленерго» щодо невиконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2015 (справа № 750/1688/15-ц) у частині відновлення електропостачання в будинок АДРЕСА_2 протягом 23.07.2015 - 21.11.2016 - визнано незаконною. Зобов`язано ПАТ «Чернігівобленерго» припинити зловживання своїм правом щодо відновлення електропостачання в помешкання ОСОБА_1 - будинок АДРЕСА_2 . Стягнуто з ПАТ «Чернігівобленерго» на користь держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн (а.с. 12).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 17.01.2017 рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 05.12.2016 залишено без змін (а.с. 13-14).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов`язання з постачання електричної енергії не передбачено нормами, якими регулюються ці відносини, як і не передбачено таке стягнення у зв`язку з невиконанням судових рішень.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачаться, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова (справа № 750/1688/15-ц) від 11.06.2015, на яке посилається позивач в позові, позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Чернігівобленерго» про визнання незаконним відключення від електромереж домоволодіння та зобов`язання відновити електропостачання - задоволено частково. Визнано незаконними дії ПАТ «Чернігівобленерго» з приводу безпідставного припинення постачання електричної енергії ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Визнано незаконними дії ПАТ «Чернігвобленерго» з приводу безпідставного припинення постачання електричної енергії ОСОБА_1 30.03.2015 за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язано ПАТ «Чернігівобленерго» відновити електропостачання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . В решті вимог - відмовлено (а.с. 4-5).

Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , 16.02.2014 його домоволодіння було відключено від електромережі. Після розгляду даного питання на комісії інформаційно-консультативного центру ПАТ «Чернігівобленерго» 17.02.2015, рішенням якого було визнано відключення з порушенням вимог діючого законодавства. 25.02.2015 працівниками ПАТ «Чернігівобленерго» було відновлено енергопостачання позивача. 30.03.2015 домоволодіння позивача було повторно відключено від електромережі за неіснуючий борг.

До відносин, застосовуються положення цивільного, процесуального законодавства та законодавства про захист прав споживачів, який не обмежує будь-яких прав потерпілого згідно з договірними чи недоговірними зобов`язаннями, що встановлюють іншу, ніж передбачена цим Законом, відповідальність, зокрема права на відшкодування моральної шкоди або права на відшкодування шкоди в окремих сферах цивільних відносин відповідно до законодавства.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.

Відносини щодо відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок одержання чи припинення послуги або недоліку продукції, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди (частини перша, друга статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Встановлено порушення енергопостачальником прав споживача, яке полягало у не підключенні його будинку від електропостачання, яке мало місце у період з 23.07.2015 по 21.11.2016, отже, протиправними діями відповідач завдав позивачу моральну шкоду.

Відтак, протиправні дії ПАТ «Чернігівобленерго», які виразилися в порушенні прав споживача, призвели до необхідності застосування додаткових зусиль для організації свого побуту та діяльності в період не підключення електроенергії, тобто позивачу була завдана моральна шкода у вигляді душевних страждань у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, що дає йому право на відшкодування такої шкоди.

Крім того, відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

За статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Загальні підстави відповідальності за моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Право на справедливий суд, гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. Право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розмір морального відшкодування, з урахуванням всіх обставин справи, а саме неправомірності дій в частині не підключення електроенергії у вказаний період та вимог розумності, добросовісності, справедливості, підлягає стягненню з АТ «Чернігівобленерго» на користь споживача ОСОБА_1 в розмірі 2000, 00 грн.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

За таких обставин, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з постановленням нового рішення судом апеляційної інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Статтею 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що послуги з правничої допомоги позивачу надавала адвокат Роговець В.Д., яка приймала участь у суді першої інстанції, з якою ОСОБА_1 уклав відповідний договір про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) в даній цивільній справі (а.с. 30). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 01.04.2019 на підставі вказаного договору позивачем було сплачено адвокату Роговець В.Д. 3500,00 грн (а.с. 31), та надано розрахунок витрат часу адвоката від 01.03.2019 (а.с. 32).

За змістом ч. 5 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, заяв чи клопотань зі сторони відповідача щодо наданих розрахунків не надходило.

Разом з тим, враховуючи принцип співмірності оплати послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом Роговець В.Д. на участь в судових засіданнях, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених законом підстав для стягнення з АТ «Чернігівобленерго» на користь ОСОБА_1 відшкодування витрат на правову допомогу пропорційно задоволених вимог у сумі 2310,00 грн.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга задовольняється частково, та враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів», з АТ «Чернігівобленерго» на користь держави слід стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 512,27 грн, та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 768,41 грн пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. 4, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 04 квітня 2019 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства енергопостачальна компанія «Чернігівобленерго» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (місцезнаходження: 14000, Чернігівська область, м.Чернігів, вул. Гонча, буд. 40) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн 00 коп. та 2310,00 (дві тисячі триста десять) грн. 00 коп у відшкодування витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (місцезнаходження: 14000, Чернігівська область, м.Чернігів, вул. Гонча, буд. 40) на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 512,27 грн, та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції 768,41 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення у повному обсязі складено 06.06.2019.

Головуючий Судді: