Головуючий в 1 інстанції Шишилін О.Г.
Доповідач Принцевська В.П.
У Х В А Л А

03 квітня 2019 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючої судді Принцевської В.П.

суддів Баркова В.М., Биліни Т.І.

розглянувши заяву судді Донецького апеляційного суду Биліни Тетяни Іванівни про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОТП Банк» про тлумачення змісту угоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 березня 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Вимогами ч. 1 п. 5 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького апеляційного суду від 14 березня 2019 року визначено склад суддів: Принцевська В.П. (суддя-доповідач), Барков В.М., Биліна Т.І.

При вирішенні питання про призначення справи до розгляду суддею Биліною Т.І. заявлено самовідвід, в обґрунтування якого вона посилається на те, що вона вже приймала участь у якості головуючого при розгляді апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 20 липня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, про тлумачення правочину.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 20 липня 2016 року в задоволенні позовів ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та про тлумачення правочину, об'єднаних в одне провадження ухвалою суду від 14.07.2016 року, було відмовлено.

Вимоги щодо тлумачення правочину стосувались акту прийому-передачі, складеного з метою виконання ухвали про забезпечення позову від 05 травня 2009 року та рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 25 травня 2009 року по справі за позовом ЗАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 31 серпня 2016 року рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 20 липня 2016 року залишено без змін.

Відповідно до ч.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об'єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Об'єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

Правосуддя повинно не тільки чинитись, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (Рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України»).

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб'єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід судді від розгляду справи.

За вказаних обставин з метою недопущення обґрунтованих сумнівів в об'єктивності судді Биліни Т.І. з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України апеляційний суд вважає необхідним задовольнити заяву про самовідвід та передати справу на перерозподіл в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 37 ч. 3, 40 ч. 1, ч. 2, ч. 9 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Заяву судді Донецького апеляційного суду Биліни Тетяни Іванівни про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ОТП Банк» про тлумачення змісту угоди, яке є предметом спору, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 березня 2019 року - задовольнити.

Справу передати для повторного автоматизованого розподілу з метою заміни судді Биліни Тетяни Іванівни.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Судді