КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

Справа № 22-ц/824/3342/2019 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Борець Є.О.

Унікальний №359/3691/18 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту неправдивості та спростування інформації,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту неправдивості та спростування інформації.

Просив, з урахуванням уточнень, встановити факт недостовірності та спростувати інформацію, викладену ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет на веб-сайті http://www.bagnet.org/ під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» у вигляді доступу для ознайомлення для необмеженого кола осіб, а саме: «В ближайшие дни ... могут назначить на должность начальника Отдела борьбы с контрабандой и нарушениями таможенных правил Одесской таможни скандально известного ОСОБА_1.

«Как сообщают медиа, недавно назначенный на должность начальника Одесской таможни ... уже «порешал» с Минфином назначение своего давнего подельника ОСОБА_1...

«Сейчас же стало известно, ... теперь делает на ОСОБА_1 основную ставку в переделе контрабанды в Одессе. ... корупционер ОСОБА_1 ранее уже выиграл фейковый конкурс на замещение вакантной должности замначальника Департамента охраны гостайны, тех- и криптографической защиты информации ГФСУ, объявленный как раз «под него» и связанный с постом, который никак не касается Одессы.

Ранее ОСОБА_1 оправили в командировку в Одессу на месяц как сотрудника налоговой милиции, а когда он хотел продлить её, то это должен был по закону делать начальник налоговой милиции ... что творил его подчинённый в июне, ... одесский вояж ОСОБА_1... Именно поэтому и родился данный псевдоконкурс, чтобы завуалировать незаконный заход ОСОБА_1 в Одессу.

«С назначением же ОСОБА_1 получилось, что должность фактически придумали и прописали в ручном режиме конкретно под него, а кадровые манипуляции проходили тайно и подковёрно - СМИ и общественность об этом узнают только постфактум.

«В этой ситуации удивляет позиция прокуратуры, МВД и НАБУ, ведь это - явный факт злоупотреблений при тайном «назначении» ОСОБА_1 и прямое нарушение ЗУ «О госслужбе».

«Получается, что он сел в новое кресло не для того, чтоб трудиться в данном направлении, а просто чтобы тайно и любым путём поспешно вернуться «на потоки» в Одессу.»

«Впрочем, сам ОСОБА_1, кажется, не слишком обращает внимание на свою скандальную репутацию. Заставка его аккаунта в сети Telegram изображает логотип супергероя ІНФОРМАЦІЯ_3 с подписью «ІНФОРМАЦІЯ_4» («ІНФОРМАЦІЯ_4»), а профиль What's App - картинку-мотиватор, что кажется уместной скорее для сообществ уровня «Пацаны поймут», чем для страницы государственного служащего, который претендует на серьёзную ответственную должность.»

«Что хотел сказать этими посланиями фискал, остаётся только гадать, но подобное баловство никак не добавляет ему баллов как претенденту на серьёзную высокопоставленную должность. Естественно, что человек, который намерен получить ответственный портфель, подобными глупостями шалить в интернете не будет.»

«Всё это ещё раз заставляет задуматься, не наступают ли фискалы на старые грабли, незаконно назначая главного борца с коррупцией на таможне в Одессе не совсем кристально чистого и несерьёзного назначенца».

В обґрунтування позову посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет на веб-сайті http://www.bagnet.org/ невідома особа розмістила статтю під заголовком «ІНФОРМАЦІЯ_2», яка в собі містить неправдиву (недостовірну) інформацію у вигляді доступному для ознайомлення для необмеженого кола осіб.

Заявник неодноразово нагороджувався за сумлінне виконання службових обов'язків та значний особистий внесок у розвиток податкової служби, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ним кримінальних правопорушень не вносились.

Відомості про реєстранта доменного імені bagnet.org приховані з використанням сервісу Network Solutions, LLC.

Хостинг-провайдером сайту є HETZNER ONLINE GMBH, якою запит стосовно даних про отримувача послуг хостингу, проігноровано.

На інформаційний запит щодо даних реєстранта доменного імені Network Solutions, LLC відповіді не надало.

Наголошував, що поширена інформація не може бути віднесена до категорії оціночного судження або вираження суб'єктивної думки та поглядів, оскільки є фактичним твердженням, звинуваченням заявника у вчинення корупційної діяння, порушує його право на повагу честі, гідності та ділової репутації, принижуючи її, створюючи у пересічного громадянина образу заявника як злодія та хабарника.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2018 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, 05 грудня 2018 року, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального та матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилався на те, що судом першої інстанції не враховано факт розповсюдження інформація анонімно.

Будь-яке оціночне судження передбачає наявність суб'єкта судження, тобто особи від якої надходить така оцінка. Оцінювання - це з'ясування певного ставлення суб'єкта до об'єкта.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, щомістять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Апелянт наголошував, що інформація розміщена на веб-сайті http:ІНФОРМАЦІЯ_5 не є оціночним судженням і цілком може бути витлумачена як така, що містить фактичні дані.

Разом з тим оскаржуване рішення суду першої інстанції будь-яких обґрунтувань, які стали підставою для віднесення розповсюдженої інформації до оціночного судження не містить.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, справа №14888/03 «Годлевський проти Російської Федерації» від 23 жовтня 2008 року, суд першої інстанції повинен був визначити, на якій «достатній фактичній базі» ця інформація засновувалася.

Враховуючи, що розміщення інформації було здійснено анонімно, можна дійти висновку, про небажання авторів брати на себе відповідальність за її розповсюдження та називати себе та у випадку необхідності довести свою добросовісність.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» апелянт не обіймає посаду, яка б відноситься до публічної та не є державним службовцем, який користується державними ресурсами. Однак дана обставина не була взята до уваги судом першої інстанції.

Оскаржуване рішення взагалі не містить аналізу поширеної інформації на предмет розрізнення оціночних суджень від тверджень та фактів.

Під час винесення оскаржуваного рішення судом першої інстанції не була врахована правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові №369/1052/16-ц від 08 травня 2018 року щодо обов'язковості зазначення підстав визнання інформації оціночним судженням та неможливості її перевірки як твердження про факти, враховуючи що вона містить конкретну інформацію про подію та особу.

Наполягав, що в порушення вимог ст.83 ЦПК України судом першої інстанції не було враховано обставини викладені в рішенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 червня 2018 року №359/3693/18 стосовно аналогічної інформації розміщеної на себ-сайті http://povin.com.ua/.

Надані апелянтом докази щодо відсутності будь-яких звернень стосовно вчинення ним корупційних діянь або зловживання посадою та внесення на цій підставі відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не були враховані під час винесення рішення.

В судовому засіданні представник заявника апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, присутнього представника, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в мережі Інтернет на сторінці веб-сайту http:ІНФОРМАЦІЯ_5 було опубліковано статтю «ІНФОРМАЦІЯ_2». (а.с.9-11)

Автор викладеної у статті інформації невідомий.

Згідно довідки Департаменту «Центр компетенції» (Центр компетенції УЦПНА) Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» №129/2017-ДР-ЦК від 21 серпня 2017 року власником веб-сайту http://www.bagnet.org/ є реєстр ант доменного імені, відомості про якого скриті. Хостинг-провайдером сайту http://www.bagnet.org/ є HETZNER ONLINE GMBH. Реєстрантом доменного імені є NETWORK SOLUTIONS, LLC. (а.с.12-17)

У період з 2001 року по 2017 року ОСОБА_1 був нагороджений численними грамотами, подяками, нагрудними знаками за свої досягнення на професійній ниві. (а.с.28-37)

Відмовляючи в задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що стороною заявника не було надано доказів на підтвердження обставин по призначенню ОСОБА_1 на відповідні посади та перебування останнього у відряджені у місті Одеса.

Надані заявником письмові докази є неналежними та не стосуються предмету доказування, а також не спростовують викладену в мережі Інтернет інформацію. А тому підстави для визнання інформації наступного змісту: «В ближайшие дни ... могут назначить на должность начальника Отдела борьбы с контрабандой и нарушениями таможенных правил Одесской таможни скандально известного ОСОБА_1. Как сообщают медиа, недавно назначенный на должность начальника Одесской таможни ... уже «порешал» с Минфином назначение своего давнего подельника ОСОБА_1. Сейчас же стало известно, ... теперь делает на ОСОБА_1 основную ставку в переделе контрабанды в Одессе. ... корупционер ОСОБА_1 ранее уже выиграл фейковый конкурс на замещение вакантной должности замначальника Департамента охраны гостайны, тех- и криптографической защиты информации ГФСУ, объявленный как раз «под него» и связанный с постом, который никак не касается Одессы. РанееОСОБА_1 оправили в командировку в Одессу на месяц как сотрудника налоговой милиции, а когда он хотел продлить её, то это должен был по закону делать начальник налоговой милиции ... что творил его подчинённый в июне, ... одесский вояж ОСОБА_1... Именно поэтому и родился данный псевдоконкурс, чтобы завуалировать незаконный заход ОСОБА_1 в Одессу. С назначением же ОСОБА_1 получилось, что должность придумали и прописали в ручном режиме конкретно под него, а кадровые манипуляции проходили тайно и подковёрно - СМИ и общественность об этом узнают только постфактум. В этой ситуации удивляет позиция прокуратуры, МВД и НАБУ, ведь это - явный факт злоупотреблений при тайном «назначении» ОСОБА_1 и прямое нарушение ЗУ «О госслужбе». Получается, что он сел в новое кресло не для того, чтоб трудиться в данном направлении, а просто чтобы тайно и любым путём поспешно вернуться «на потоки» в Одессу», недостовірною та її спростування відсутні.

Інша частина відомостей розміщених на веб-сайті, за висновками суду першої інстанції, є оціночними судженнями. Виходячи з їх образливого змісту та можливого порушення особистого немайнового права заявника, останній має можливість скористатись лише правом на відповідь та відшкодування моральної шкоди, після встановлення винної особи. А тому підстави для визнання інформації наступного змісту: «Впрочем, сам ОСОБА_1, кажется, не слишком обращает внимание на свою скандальную репутацию. Заставка его аккаунта в сети Telegram изображает логотип супергероя ІНФОРМАЦІЯ_3 с подписью «ІНФОРМАЦІЯ_4» («ІНФОРМАЦІЯ_4»), а профиль What's App - картинку-мотиватор, что кажется уместной скорее для сообществ уровня «Пацаны поймут», чем для страницы государственного служащего, который претендует на серьёзную ответственную должность. Что хотел сказать этими посланиями фискал, остаётся только гадать, но подобное баловство никак не добавляет ему баллов как претенденту на серьёзную высокопоставленную должность. Естественно, что человек, который намерен получить ответственный портфель, подобными глупостями шалить в интернете не будет. Всё это ещё раз заставляет задуматься, не наступают ли фискалы на старые грабли, незаконно назначая главного борца с коррупцией на таможне в Одессе не совсем кристально чистого и несерьёзного назначенца», недостовірною та її спростування відсутні.

Окремо суд першої інстанції наголошував на тому, що враховуючи місце роботи заявника він беззаперечно є публічною особою, а межі допустимої критики стосовно нього значно ширші ніж пересічної людини. Інформаційний ресурс «Багнет» є незалежним ресурсом новин, діяльність якого ґрунтується на базових принципах журналістики, а саме: неупередженість та абсолютна незалежність від будь-якої політичної сили. У діяльності цього ресурсу приймають участь журналісти та експерти, які бажають висловити свою думку з приводу подій, що відбуваються в Україні. Аналіз цих обставин свідчить про те, що поширення інформації відносно заявника в мережі Інтернет на веб-сайті www.bagnet.org не тільки відповідає, але й ґрунтується на ст.10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 1 ст.315 ЦПК України передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Як вбачається з заяви, поданої ОСОБА_1, останній вказував на те, що в Інтернет-мережі на веб-сайті http://www.bagnet.org/ розміщена стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» в якійвідносно ОСОБА_1 було розповсюджено недостовірну інформацію наступного змісту: «В ближайшие дни ... могут назначить на должность начальника Отдела борьбы с контрабандой и нарушениями таможенных правил Одесской таможни скандально известного ОСОБА_1.

«Как сообщают медиа, недавно назначенный на должность начальника Одесской таможни ... уже «порешал» с Минфином назначение своего давнего подельника ОСОБА_1...

«Сейчас же стало известно, ... теперь делает на ОСОБА_1 основную ставку в переделе контрабанды в Одессе. ... корупционер ОСОБА_1 ранее уже выиграл фейковый конкурс на замещение вакантной должности замначальника Департамента охраны гостайны, тех- и криптографической защиты информации ГФСУ, объявленный как раз «под него» и связанный с постом, который никак не касается Одессы.

Ранее ОСОБА_1 оправили в командировку в Одессу на месяц как сотрудника налоговой милиции, а когда он хотел продлить её, то это должен был по закону делать начальник налоговой милиции ... что творил его подчинённый в июне, ... одесский вояж ОСОБА_1... Именно поэтому и родился данный псевдоконкурс, чтобы завуалировать незаконный заход ОСОБА_1 в Одессу.

«С назначением же ОСОБА_1 получилось, что должность фактически придумали и прописали в ручном режиме конкретно под него, а кадровые манипуляции проходили тайно и подковёрно - СМИ и общественность об этом узнают только постфактум.

«В этой ситуации удивляет позиция прокуратуры, МВД и НАБУ, ведь это - явный факт злоупотреблений при тайном «назначении» ОСОБА_1 и прямое нарушение ЗУ «О госслужбе».

«Получается, что он сел в новое кресло не для того, чтоб трудиться в данном направлении, а просто чтобы тайно и любым путём поспешно вернуться «на потоки» в Одессу.»

«Впрочем, сам ОСОБА_1, кажется, не слишком обращает внимание на свою скандальную репутацию. Заставка его аккаунта в сети Telegram изображает логотип супергероя ІНФОРМАЦІЯ_3 с подписью «ІНФОРМАЦІЯ_4» («ІНФОРМАЦІЯ_4»), а профиль What's App - картинку-мотиватор, что кажется уместной скорее для сообществ уровня «Пацаны поймут», чем для страницы государственного служащего, который претендует на серьёзную ответственную должность.»

«Что хотел сказать этими посланиями фискал, остаётся только гадать, но подобное баловство никак не добавляет ему баллов как претенденту на серьёзную высокопоставленную должность. Естественно, что человек, который намерен получить ответственный портфель, подобными глупостями шалить в интернете не будет.»

«Всё это ещё раз заставляет задуматься, не наступают ли фискалы на старые грабли, незаконно назначая главного борца с коррупцией на таможне в Одессе не совсем кристально чистого и несерьёзного назначенца».

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, заявник посилався на те, що автора поширеної недостовірної інформації та власника веб-сайта встановити неможливо, а тому останній звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення на підставі п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України.

Відповідно до вимог чинного законодавства фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч.1 ст.277 ЦК України).

За змістом ч.4 ст.277 ЦК України якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1 якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

У п.13 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 надано роз'яснення, що відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 277 ЦК судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК.

У разі доведеності обставин, на які посилається заявник, суд лише констатує факт, що поширена інформація є неправдивою, та спростовує її. При цьому тягар доказування недостовірності поширеної інформації покладається на заявника, який несе витрати, пов'язані з її спростуванням. Встановлення такого факту можливо лише у тому разі, коли особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома.

Рішення суду першої інстанції не відповідає даним положенням закону, а висновки зроблені судом без належної оцінки наявних матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи будь-яких кримінальних проваджень за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень Військовою прокуратурою сил антитерористичної операції, Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Донецькій області, Прокуратурою Донецької області,Управлінням захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України не порушувалось, досудове розслідування не проводиться та процесуальне керівництво не здійснюється. (а.с.24-27)

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції стосовно недоведеності стороною заявника факту невчинення ним будь-якого кримінально та/або адміністративно караного діяння пов'язаного з корупцією є необґрунтованими та спростовуються наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст.62 Конституції України Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири).

Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб'єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»).

Пункт 2 статті 10 Конвенції майже не надає можливостей для обмеження свободи вираження поглядів, коли йдеться про виступи політиків або про питання, які становлять суспільний інтерес. Крім того, межа допустимої критики щодо такої публічної особи, як політик є ширшою, ніж щодо приватної особи. На відміну від останнього, перший неминуче та свідомо йде на те, щоб усі його слова та вчинки були об'єктом пильної уваги з боку журналістів та широкого загалу, тому має виявляти більшу толерантність (GAZETA UKRAINA-TSENTR v. UKRAINE, № 16695/04, § 46, ЄСПЛ, 15 липня 2010 року).

Стосовно решти заявлених вимог колегія суддів вважає, що вони є оціночними судженнями, а межа допустимої критики заявника враховуючи публічність його особи, є більш ширшою ніж у приватних осіб.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2018 року скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 376, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове про часткове задоволення заяви.

Встановити факт недостовірності та спростувати інформацію, викладену ІНФОРМАЦІЯ_1 у мережі Інтернет на веб-сайті http://www.bagnet.org/ під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» про те, що: «… корупционер ОСОБА_1 ранее уже выиграл фейковый конкурс …».

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01 квітня 2019 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль