Справа № 388/1864/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

03.04.2019 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Степанов С.В.

при секретарі Поліщук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду місті Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації іншого речового права договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про скасування державної реєстрації іншого речового права договору оренди землі посилаючись на наступне.

Позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 5,86 гектарів, кадастровий номер :02:000:0206, що розташована на території Олександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

У 2009 році позивач на отримання пропозиції придбати її земельну ділянку гр.. ОСОБА_2 погодилась та після передачі оригіналу державного акту на землю надала довіреність на імя його матері ОСОБА_3, яка повинна була від імені позивача укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки. Позивач вважала що її земельна ділянка була продана, а її власником є ОСОБА_2

В 2012 році позивач дізналась що в Україні діє мораторій на продаж земельних ділянок. Після чого звернулась до нотаріуса для вчинення дій щодо припинення дії довіреності, після чого було повідомлено повіреного ОСОБА_3 Після цього, позивач звернулась до відповідача з вимогою про повернення їй її земельної ділянки, але відповідач все ж таки запевнив ОСОБА_1 що її земельна ділянка вже продана та належить ОСОБА_2.

В 2017 році з Долинської міжрайонної державної податкової інспекції ОСОБА_1. надійшло повідомлення про сплату заборгованості за земельним податком. Коли ОСОБА_1 звернулася до Долинської міжрайонної державної податкової інспекції то вона дізналася, що до теперішнього часу є власником вищевказаної земельної ділянки, і як власник земельної ділянки має заборгованість зі сплати земельного податку.

У вересні 2017 року зі слів відповідача ОСОБА_1 дізналась, що на підставі довіреності, було укладеного договір оренди землі строком на 49 років, і їй пояснили, що це те саме, що і договір купівлі-продажу.

12 січня 2018 року ОСОБА_1 надано відповідь на її звернення від 29.12.2017 року Відділом у Долинському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про те, що станом на 29.12.2012 року на ім'я ОСОБА_1 договорів оренди у відділі не зареєстровано.

15 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до реєстраційної служби Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області для речового права - реєстрації права власності належної їй земельної ділянки, де дізналася, що її земельна ділянка в державному реєстрі речових прав вже зареєстрована і дана земельна ділянка перебуває в оренді в ОСОБА_2 на підставі договору оренди землі від 10.10.2012 року, що підтверджується інформацією про державну реєстрацію іншого речового права.

16 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області з проханням надати їй копію договору оренди землі, на земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0206, укладеного строком на 49 років між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12.08.2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції, номер запису про інше речове право 2090343.

19 січня 2018 року Долинська районна державна адміністрації Кіровоградської області надали копію вищевказаного договору оренди землі. 19.01.2018 року ознайомившись з вищевказаним договором оренди землі позивач звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою про розірвання договору оренди землі у зв'язку з систематичною несплатою орендної плати. Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 16 серпня 2018 року у справі № 388/556/18 позов було задоволено і договір оренди землі розірвано. Постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 листопада 2018 року вищевказане рішення Долинського районного суду Кіровоградської ласті було скасовано, а в задоволені позову відмовлено.

В звязку із вище зазначеним, позивач звернулась із даним позовом за захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.

Відповідачем у справі до суду надано відзив на позовну заяву, де просить відмовити в задоволення позовних вимог позивача.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку з наступного.

Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку площею 5,86 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області вбачається, що право власності на земельну ділянку належить ОСОБА_1(а.с. 5).

З копії договору оренди землі від 10.10.2012р. слідує, що він був укладений ОСОБА_3 на підставі довіреності від імені ОСОБА_1 строком на 49 років (а.с. 13-14).

З інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 110579218 слідує, що державну реєстрацію договору оренди землі від 10.10.2012 року проведено 12.08.2013 року (а.с. 6-7).

За змістом скороченого витягу з Єдиного реєстру довіреностей № 35233304 від 15 листопада 2017 року довіреність посвідчену 9 грудня 2009 року приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_4, зареєстровану за № 1776, бланк ВМО 649418 на строк дії до 9 грудня 2029 року припинено 17 серпня 2012 року цим самим нотаріусом (а.с.8).

Отже, спірний правочин (договір оренди земельної ділянки) укладено ОСОБА_3, яка діяла на підставі довіреності № 1776 від 9 грудня 2009 року в інтересах ОСОБА_1, що на момент вчинення правочину була припинена.

Мотивувальною частиною постанови Кропивницького апеляційного суду від 22 листопада 2018 року в справі № 388/556/18 в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі встановлено «Сторони спірного договору оренди землі не виконали передбачений законом і п.43 договору обов'язок щодо проведення державної реєстрації договору оренди землі, а тому цей договір оренди землі не може вважатися таким, що набрав чинності. Проведення 12.08.2013 державної реєстрації речового права на підставі вказаного договору оренди земельної ділянки не може підмінити державну реєстрацію самого договору оренди землі (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі), а отже і не може впливати на момент набрання чинності цим договором оренди землі.

За вищевказаних обставин суд першої інстанції не взяв до уваги вищевказані норми і дійшов невірного висновку про набрання чинності договором оренди землі державна реєстрація якого проведена не була».

Відповідно до ст.. 15 ЦК України, визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 ст. 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.. 210 Цивільного кодексу України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент зникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Факт державної реєстрації договору оренди, згідно пунктів 12-13 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, мав бути засвідчений підписом повноваженої особи і печаткою уповноваженого органу державної влади або місцевого самоврядування, а також підтверджений занесенням відповідного запису до книги записів державної реєстрації договорів оренди землі.

Матеріалами справи підтверджується, що 10.10.2012 між ОСОБА_1, від імені якої на підставі довіреності діяла ОСОБА_3, та ОСОБА_2 уклали договір оренди землі.

Пунктом 8 та 43 зазначеного договору оренди землі від 10.10.2012 передбачено, що земельна ділянка надається в оренду строком на 49 років, договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Однак, державну реєстрацію договору оренди землі від 10.10.2012 проведено не було, і лише 12.08.2013 здійснено державну реєстрацію речового права - права оренди за вказаним договором оренди землі.

01 січня 2013 року набрали чинності зміни, внесені Законом України від 11 лютого 2010 року № 1878-УІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», якими з тексту статей 182, 640, 657, 732, 745 ЦК України виключено посилання щодо державної реєстрації правочинів, а із Закону України «Про оренду землі» були виключені статті 18 та 20 про обов'язковість державної реєстрації договорів оренди землі.

В судовому засіданні встановлено, що здійснена 12.08.2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції ОСОБА_5 державна реєстрація речового права на підставі договору оренди землі від 10.10.2012 року підлягає скасування, оскільки здійснена на підставі вказаного договору, який не набрав чинності, а тому вказана реєстрація речового права підлягає скасуванню.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись ст..ст. 12, 13, 141, 259-265, 268, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП- НОМЕР_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП- (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) про скасування державної реєстрації іншого речового права договору оренди землі задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію іншого речового права за договором оренди землі від 10 жовтня 2012 року, проведену 12.08.2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції ОСОБА_5, номер запису про інше речове право 2090343.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений нею судовий збір в розмірі 704,80грн.

Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_6