Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участю

позивача ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» за участю третьої особи ОСОБА_2 про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» за участю третьої особи ОСОБА_2 про захист прав споживачів. Свої вимоги мотивував тим, що йому на праві власності належить ? частина квартири АДРЕСА_1, а інша ? частина квартири належить на праві власності третій особі ОСОБА_2. Оскільки позивач має численні претензії до енергопостачальника, тому не сплачує кошти за спожиту електроенергію. 21 вересня 2017 року між позивачем та третьою особою ОСОБА_2 було укладено договір про встановлення пропорцій споживання електричної енергії, холодної води та послуги з водовідведення, відповідно до якого позивач визнав споживання 60% електроенергії, а ОСОБА_2 - 40 % електроенергії. Зазначений договір було надіслано на адресу відповідача з проханням провести перерахунок спожитої електричної енергії, відповідно до досягнутої між співвласниками домовленості. 01 березня 2018 року між позивачем та третьою особою складено акт-звірки розрахунків за спожиту електроенергію. Крім того, 08 червня 2018 року між позивачем та третьою особою складено акт-звірки розрахунків за спожиту електроенергію. Однак, 15 травня 2018 року відповідачем на адресу третьої особи направлено попередження про відключення електроенергії № 54133 від 17 травня 2018 року. Крім того, 31 липня 2018 року третій особі ОСОБА_2 направлено повідомлення про відключення побутового споживача. У зв'язку з чим просить заборонити Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські електромережі» вирішувати спірні питання шляхом відключення від електропостачання квартири АДРЕСА_2.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 серпня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

15 січня 2019 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Дав пояснення, аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Позивач ОСОБА_1 допитаний в якості свідка пояснив, що відповідачем не надано окремий рахунок, підвищено тарифи, не розглянуто його звернення з цих питань, однак третій особі направлено попередження про відключення електроенергії. Рішенням суду зобов"язано відповідача розглянуто його звернення зі спірних питань. Тому у теперішній час позивачем пред"явлено вимоги про заборону Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські електромережі» вирішувати спірні питання шляхом відключення від електропостачання квартири АДРЕСА_2.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

19 грудня 2009 року між третьою особою ОСОБА_2 та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» укладено договір № 4 про користування електричною енергією квартири АДРЕСА_1 (а.с. 53).

21 вересня 2017 року між позивачем та третьою особою ОСОБА_2 було укладено договір про встановлення пропорцій споживання електричної енергії, холодної води та послуги з водовідведення, відповідно до якого позивач визнав споживання 60% електроенергії, а ОСОБА_2 - 40 % електроенергії (а.с.7).

01 березня 2018 року між позивачем та третьою особою ОСОБА_2 складено акт-звірки розрахунків за спожиту електроенергію, відповідно до якого ОСОБА_1 з 01 грудня 2015 року не сплачував за спожиту електричну енергію, ОСОБА_2 на даний час сплатив за спожиту ним електроенергію повністю (а.с.8).

08 червня 2018 року між позивачем та третьою особою ОСОБА_2 складено акт-звірки розрахунків за спожиту електроенергію, відповідно до якого ОСОБА_1 з 01 грудня 2015 року не сплачував за спожиту електричну енергію, ОСОБА_2 на даний час сплатив за спожиту ним електроенергію повністю (а.с. 9).

Позивач просив заборонити Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські електромережі» вирішувати спірні питання шляхом відключення від електропостачання квартири АДРЕСА_3.

На підтвердження позивних вимог позивачем надано попередження про відключення електроенергії № 54133 від 17 травня 2018 року (а.с. 10), повідомлення про відключення побутового споживача від 31 липня 2018 року (а.с.11), попередження про відключення електроенергії № 103959 від 19 жовтня 2018 року (а.с.36).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Представник відповідача скористався своїм правом подачі відзиву до позову, відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки розрахунки за спожиту електричну енергію споживачем здійснювалися не в повному обсязі, тому припинення постачання електричної енергії є не лише правом, а й обов'язком відповідача. Крім того, відсутні докази чи належне обгрунтування, яке саме право чи охоронюваний законом інтерес позивача порушено відповідачем, спосіб захисту, обраний позивачем не віповідає способам захисту, встановленим законом або договором.

Третя особа скористався своїм правом подачі письмових пояснень щодо позову, відповідно до яких не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки заборгованість за електроенергію існує тільки у позивача, а відповідач направляє попередження про відключення від постачання електроенергії на ім'я третьої особи ОСОБА_2.

Згідно ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч. 2 ст. 714 ЦК України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами (ч. 3 ст. 714 ЦК України).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на вернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право звертатися до оператора системи передачі або оператора системи розподілу щодо відключення електроживлення споживача у випадках, визначених правилами роздрібного ринку, крім випадків постачання вразливим споживачам.

Згідно п.п. 2 п. 5.2.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року електропостачальник має право звертатися до оператора системи щодо відключення (обмеження) електроживлення споживача у випадках, визначених цими Правилами, крім випадків постачання вразливим споживачам, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 7.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року обмеження у споживанні електричної енергії має проводитися за умови одночасного забезпечення збереження необхідних рівнів надійності та якості електропостачання інших споживачів та субспоживачів.

Згідно п. 7.5 зазначених Правил припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі: заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником; недопущення уповноважених представників електропостачальника до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача.

Судом встановлено, що відповідачем на адресу третьої особи ОСОБА_2 направлено попередження про відключення електроенергії № 54133 від 17 травня 2018 року та попередження про відключення електроенергії № 103959 від 19 жовтня 2018 року.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Отже, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13.

З огляду на викладені позивачем доводи не дають підстав вважати, що обраний ним спосіб захисту відповідає вимогам закону, оскільки жодних його прав у даному випадку відповідачем порушено не було, тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» за участю третьої особи ОСОБА_2 про захист прав споживачів слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 16, 714 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживача», Законом України «Про ринок електричної енергії України», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 142, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» за участю третьої особи ОСОБА_2 про захист прав споживачів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 січня 2019 року.

Суддя Н.Є.Арапіна