Провадження №2/760/338/19
В справі № 760/2458/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2019 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_7, третя особа: ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, суд

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачів 34 406, 00 гр. шкоди, завданої йому внаслідок залиття квартири, яке мало місце з їх вини.

Заочним рішенням суду від 27 лютого 2018 року позов був задоволений.

Ухвалою суду від 12 червня 2018 року заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року було скасовано, а справу призначено до судового розгляду.

Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1.

Поверхом вище у квартирі АДРЕСА_3 проживають відповідачі.

27 березня 2014 року його квартира була залита з вини відповідачів, про що 31 березня 2014 року був складений Акт.

29 квітня 2014 року він уклав договір підряду з ТОВ «Промжитлоінвест» про надання йому послуг з ремонту квартири, вартість якого становила 34 406, 00 гр.

На день звернення до суду з позовом відповідачі добровільно завдану матеріальну шкоду не відшкодували.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував.

Посилався на те, що позивачем не надано доказів залиття його квартири з його вини та членів його сім»ї, оскільки Акт був складений в їх відсутності і вони до його складання не залучалися.

Крім того, під час залиття нікого з членів його сім»ї в квартирі не було і комісія КП »Батиївське» при складанні Акту його квартиру не відвідувала.

Виходячи з цього, вважає, що їх вина в залитті квартири позивача не доведена, а вартість ремонту квартири позивача, приведена в кошторисі ТОВ»Промжитлоінвест», значно завищена.

Оскільки ТОВ «Промжитлоінвест» не є суб'єктом оціночної діяльності, його працівники в Державному реєстрі оцінювачів відсутні, а тому не мали права здійснювати оцінку пошкодженого майна.

Виходячи з цього, на підставі ст. ст.7, 8 Закону України «Про оцінку майна» просить визнати виконаний кошторис і акт виконаних робіт недійсними.

Просить у позові відмовити.

Інші відповідачі та третя особа в судове засідання не з'являлися, просять розглядати справу в їх відсутності.

3-я особа ОСОБА_8, як співвласник квартири, залучена судом до участі в справі, просить задовольнити позов, стягнути кошти в відшкодування шкоди на користь її чоловіка -ОСОБА_3

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт.

При вирішенні спору про відшкодування шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов?язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода , заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Тобто, обов»язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Судом встановлено, що позивач та його дружина ОСОБА_8 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_3, що підтверджується листом Київського міського бюро технічної інвентаризації №062/14-8119 (И-2017) від 05 липня 2017 року, свідоцтвом про право власності на житло НОМЕР_2 від 10 серпня 1994 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24 лютого 2012 року.

/ а.с. 7; 52 - 54 /

Відповідно до Акту про залиття від 31 березня 2014 року, складеного комісією КП «Батиївське», залиття квартири АДРЕСА_1, що розташована на 6 поверсі дев'ятиповерхового панельного будинку, мало місце з вище жильців вище розташованої квартири АДРЕСА_3, причиною якого є недбале користування жильцями сантехнічним обладнанням.

Згідно з Актом залиттям було пошкоджено велику кімнату: стеля - 1,5 кв.м. (шпалери), стіни - 7,5 кв.м. (шпалери), паркетна підлога - 2,8 кв.м.; мала кімната: стеля - 5,2 кв.м. (шпалери), стіни - 9,5 кв.м. (шпалери); кухня: стеля - 1 м.п. (підвісна стеля, водоемульсійна фарба), ламінат - 2,8 кв.м.; ванна кімната: стеля - 0,6 кв.м. (водоемульсійна фарба); туалет: стіни - 0,6 кв.м. (шпалери).

/ а. с. 8 /

29 квітня 2014 року позивачем був укладений договір підряду № 47 з ТОВ «Промжитлоінвест», за яким йому були надані послуги з ремонту квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до Додаткової угоди до Договору підряду №47 від 29 квітня 2014 року загальна вартість Договору визначена в розмірі 34 406, 00 гр. з ПДВ.

Для визначення вартості ремонтних робіт ТОВ «Промжитлоінвест» було замовлено проведення експертної оцінки.

Згідно з експертною оцінкою ДП «Укрдержбудекспертиза» №00-0412/14/ЕО/КД від 16 липня 2014 року загальна кошторисна вартість поточного ремонту у поточних цінах станом на 29 квітня 2014 року складає 34 406,00 гр., у тому числі: будівельні роботи - 26 677, 00 гр. та інші витрати - 6 729, 00 гр.

/ а.с. 9 - 11; 70 - 88 /

Відповідно до ст. 151 ЖК Української РСР та ст. 322 ЦК України тягар утримання майна, тобто обов'язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири.

Отже, власник житла зобов'язаний забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення.

З Акту про залиття від 31 березня 2014 року вбачається, що коміся прийшла до висновку, що залиття квартири позивача мало місце з вини мешканців квартири АДРЕСА_3 внаслідок одноразового недбалого користуванням сантехнічним обладнанням.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи викладене вище,надані позивачем докази, не спростовані відповідачами,суд приходить до висновку про винність відповідачів у залитті квартири позивача та завданої внаслідок даного залиття шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 7 Закону оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін.

Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Частинами 1 та 3 ст. 12 Закону визначено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Розмір завданих позивачу внаслідок залиття квартири збитків був визначений ТОВ «Промжитлоінвест» на підставі укладеного з позивачем 29 квітня 2014 року договору підряду та додаткової угоди до нього в розмірі 34 406, 00 гр. з ПДВ.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10- власник ТОВ» «Промжитлоінвест» зазначив, що особи, які складали кошторис, дійсно не мають сертифікатів оцінювачів, однак мають відповідну будівельну освіту.

Саме в зв»язку з цим була замовлена експертна оцінка складеного кошторису, за наслідками якої обсяг робіт була підтверджена, а вартість ремонтних робіт була зменшена з 54 594, 00 гр. до 34 406, 00 гр.

Крім того, свідок у судовому засіданні зазначив, що особисто оглядав квартиру після залиття, пошкодження в квартирі відповідали зазначеним у акті, останній ремонт у квартирі дійсно був проведений давно, однак на вимогу власника квартири ремонтні роботи були проведені максимально дешево.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про належність наданого позивачем доказу в частині розміру завданих йому залиттям квартири збитків.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2,3,4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На виконання вимог закону та свого обов»язку позивач надав суду докази в обґрунтування пред»явленого позову та обсягу виконаних робіт для усунення наслідків залиття.

Як зазначено вище, законом обов»язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Відповідач у судовому засіданні, зосередившись на аналізі кошторису та обсягу ремонтних робіт у квартирі позивача, будь-яких доказів,які б спростовували його вину та вину інших співвласників у залитті квартири позивача, не надав.

Інші відповідачі, не з»явившись до суду, таких доказів також не надали.

Відповідач у судовому засіданні не спростовував, що обставин складання Акту комісією КП »Батиївське» не з»ясовував, як і причин покладення на нього та інших співвласників квартири вини за залиття квартири позивача, обмежившись лише посиланням на те, що доказів його вини не надано позивачем.

При цьому підтвердив, що в день залиття ні його, ні інших співвласників квартири за місцем проживання не було і про залиття вони дізналися через деякий час.

Зазначив при цьому, що відвідував квартиру позивача,бачив сліди залиття, однак вважає їх давніми, а сума для усунення наслідків залиття, з його точки зору, не відповідає розміру завданих збитків.

В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз»яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ»я сторін та враховуючи обов»язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Враховуючи викладене вище, надані позивачем докази, не спростовані відповідачем, суд дані твердження відповідача до уваги не приймає.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

За змістом ст.1192 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їх вини.

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 360 ЦК України, 151 Житлового кодексу України, Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року, саме власник житлового приміщення, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, несе відповідальність за збереження цього приміщення та наявного в ньому технічного, побутового обладнання в належному і функціональному стані, виходячи з наявності у власника визначеного обсягу правомочностей щодо свого майна.

Місце проживання власника при цьому значення не має.

Відповідно до довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 05 липня 2017 року та Свідоцтва про право власності від 24 лютого 2012 року відповідачі є власниками 5/6 частин спірної квартири в рівних частках, а відповідач ОСОБА_11 ще 1/6 частини, тобто є власником 2/6 частин квартири.

За таких обставин, та враховуючи, що відповідачі, як співвласники квартири, не довели відсутність своєї вини у заподіянні шкоди позивачу, з кожного з них відповідно до частки в спільному майні підлягає стягненню завдана позивачу шкода.

Як зазначено вище, окрім позивача, співвласником пошкодженої внаслідок залиття квартири є 3-я особа ОСОБА_8

Остання звернулася до суду з заявою про підтримання позову та стягнення завданої шкоди на користь позивача.

Виходячи з того, що позивач та 3-я особа є подружжям, встановленої законом спільності майна подружжя, позицію 3-ї особи при вирішенні спору, суд приходить до висновку про стягнення завданих залиттям квартири збитків на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів на корись позивача підлягає стягненню 640, 00 гр. судового збору, сплаченого ним при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 15,16, 317, 319, 322, 360, ч.ч.1,2 ст.1166, 1190, 1192 ЦК України, ст. 151 ЖК України, ст. ст. 4,12-13, 76 -81, 83, 141, 259-265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 / АДРЕСА_3, ІН невідомий / на користь ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1 / 11 468, 66 гр. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 / АДРЕСА_3, ІН невідомий /, ОСОБА_5 / АДРЕСА_3, ІН невідомий /, ОСОБА_6 / АДРЕСА_3, ІН невідомий /, ОСОБА_7 /АДРЕСА_3, ІН невідомий/ на користь ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1 / по 5 734, 34 гр. в відшкодування шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 / АДРЕСА_3, ІН невідомий /, ОСОБА_5 / АДРЕСА_3, ІН невідомий /, ОСОБА_6 / АДРЕСА_3, ІН невідомий /, ОСОБА_2 / АДРЕСА_3, ІН невідомий /, ОСОБА_7 / АДРЕСА_3, ІН невідомий/ на користь ОСОБА_3 / ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ІН НОМЕР_1 / 640, 00 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14 січня 2019 року.

Суддя: Л.А. Шереметьєва