КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач ОніщукМ.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача АбросімовоїО.В.,

представника третьої особи

ОСОБА_4 ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6, подану від її імені та в її інтересах адвокатом Абросімовою ОксаноюВасилівною, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Державного підприємства «СЕТАМ», Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна про визнання недійсними прилюдних (електронних) торгів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ДП «Сетам», Голосіївського районного ВДВС м. Київа ГТУЮ у м. Києві, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна В.М. про визнання недійсними проведення ДП «Сетам» електронних торгів з відчуження 2-кімнатної квартири НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 81,9 кв.м., що відбулися 24.11.2016, визнання недійсним складеного за результатом проведення 24.11.2016 ДП «Сетам» електронних торгів протоколу № 214720 від 24.11.2016 про проведення електронних торгів з реалізації 2-кімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 81,9 кв.м.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказувала, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_8

Під час шлюбу була придбана двокімнатна квартира НОМЕР_2, що знаходиться у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 81,9 кв.м, та житловою площею 39,9 кв.м.

02.11.2016 ОСОБА_6 стало відомо, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 виставлена для продажу з прилюдних (електронних) торгів, призначених ВДВС Голосіївського району м. Києва, які відбудуться 24.11.2016, на виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 09.02.2016 (виконавче провадження ВП № 52369040), відповідно до якого ОСОБА_8 повинен сплатити, 1 474 989 гривень ОСОБА_9

26.09.2016 державним виконавцем Голосіївського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Подільського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9, боргу у розмірі 1 481 089 грн.

24.11.2016 ДП «Сетам» було проведено електронні торги на веб-сайті електронних торгів https://setam.net.ua, протокол № 214720, реєстраційний номер лота №178393, щодо реалізації двокімнатної квартири НОМЕР_2, загальною площею 81,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 1 423 494,00 грн., про що складено Акт від 07.12.2016 та протокол № 214720 проведення електронних торгів від 24.11.2016, реєстраційний номер лоту №178393, переможцем за якими став громадянин Канади ОСОБА_3.

ОСОБА_6 зазначала, що торги та протокол № 214720 про проведення електронних торгів від 24.11.2016 з продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 є недійсними з огляду на допущені при їх проведенні порушення діючого законодавства України, оскільки квартира, що була предметом продажу є спільною власністю подружжя і була реалізована без згоди другого із подружжя, що порушує її права і є підставою для недійсності правочину.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.12.2018 в задоволенні позову відмовлено (а.с. 138-143).

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Таким чином, продажу на електронних торгах підлягала частина квартири, що належала чоловіку позивачки (боржнику) на праві спільної сумісної власності подружжя.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.01.2019 відкрито апеляційне провадження у справі (а.с. 170-171).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19.02.2019 справу призначено до розгляду (а.с. 222-223).

В судовому засіданні представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених в ній підстав.

Представник третьої особи проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, за відомими суду адресами. Представник відповідача ДП «Сетам» у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечував за її безпідставності та необґрунтованості і просив рішення суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з'явились в судове засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши почснення представника позивача та представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з рішенням суду, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 21.07.2000 ВРАЦС Печерського РУЮ м. Києва був зареєстрований шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_8

10.12.2010 Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради видано Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_8

Подільським районним судом м. Києва 09.02.2016 ухвалено рішення, відповідно до якого з ОСОБА_8 стягнуто 1 474 989 гривень на користь ОСОБА_9

26.09.2016 державним виконавцем Голосіївського РДВС служби міста Києва ГТУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Подільського районного суду міста Києва про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11, боргу у розмірі 1 481 089 грн., в межах якого з метою виконання судового рішення було проведено опис та арешт майна, що належить на праві власності боржнику.

24.11.2016 ДП «Сетам» було проведено електронні торги на веб-сайті електронних торгів https://setam.net.ua, протокол № 214720, реєстраційний номер лота № 178393, щодо реалізації двокімнатної квартири НОМЕР_2, загальною площею 81,9 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 1 423 494,00 грн., про що складено Акт від 07.12.2016 та протокол № 214720 проведення електронних торгів від 24.11.2016, реєстраційний номер лоту № 178393.

Переможцем торгів було оголошено громадянина Канади ОСОБА_3.

13.12.2016 державним виконавцем Голосіївського РВДВС міста Києва ГТУЮ у місті Києві була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 16 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК Українивизначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розділ 6 Тимчасового положення, пп.244, 245, 248 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 липня 1994 року №152/361, ст. 34 Закону України «Про нотаріат»).

Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, визначав Закон № 606-ХІУ від 21 квітня 1999 року та Інструкція про проведення виконавчих дій, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за № 865/4158 (далі - Інструкція № 74/5 від 15 грудня 1999 року).

Цим Законом визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (ст.ст. 1, 2, 5, 7, 10, 11, 111, 85 Закону).

Крім цього, примусова реалізація майна державним виконавцем на прилюдних торгах через спеціалізовані організації є завершальною стадією виконання рішення суду про погашення боргу боржника перед стягувачем у розумінні ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», а отже, є невід'ємною правовою складовою порядку виконання рішень судів в Україні, оскільки, завершується винесенням державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу.

Суд першої інстанції в своєму рішенні зазначав, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, що підтверджено постановою Верховного Суду України від 24.10.2012 у справі № 6-111цс12.

Проте, стаття 1212 Закону України «Про виконавче провадження», вказує на те, що скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Водночас, позивач, не будучи учасником виконавчого провадження не має права на оскарження дій державного виконавця, натомість, має право скористатись одним із способів захисту свого права власності , визначеного ст.ст. 15, 16 ЦК України, звернувшись до суду з позовом про визнання правочину недійсним.

Отже, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Таким чином, продажу на електронних торгах підлягала лише частина квартири, що належала чоловіку позивачки (боржнику) на праві спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

В даному випадку право власності на спірну квартиру зареєстровано Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна 14.12.2009. Власником квартири зазначений ОСОБА_12

Згідно статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконання обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно положень статті 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Таким чином, законодавець наділяє правом звернутися до суду із поданням для визначення частки боржника у спільному майні безпосередньо самого державного виконавця, яке останнім не було реалізовано у встановленому законом порядку. Натомість державний виконавець обмежився лише констатацією того факту, що спірна квартира зареєстрована лише на боржника - чоловіка ОСОБА_6 Проте, сам по собі факт реєстрації спірного майна на ім'я одного з подружжя не означає, що воно належить лише тій особі, на ім'я якої воно зареєстровано.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Отже, ухвалене судом рішення, у зв'язку неправильним застосуванням норм матеріального права, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та, як наслідок, ухвалення нового судового рішення про задоволення позову, то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при поданні позову до суду у розмірі по 320 грн. з кожного та у зв'язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі по 480 грн. з кожного.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, подану від її імені та в її інтересах адвокатом Абросімовою Оксаною Василівною - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_6 до Державного підприємства «СЕТАМ», Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_4, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна про визнання недійсними прилюдних (електронних) торгів - задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги з відчуження квартири НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, які проведені 24 листопада 2016 року Державним підприємством «СЕТАМ».

Визнати недійсним протокол № 21720 від 24 листопада 2016 року про проведення електронних торгів з реалізації двохкімнатної квартири НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з Державного підприємства «СЕТАМ» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6, ) на користь ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 480 (чотириста вісімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 22/15, ) на користь ОСОБА_6 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 480 (чотириста вісімдесят) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 02 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В.Крижанівська