Житомирський апеляційний суд
Категорія 27 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.

за участю секретаря Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/10616/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватної юридичної фірми «Центр юридичної допомоги «Дігест», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання припиненим договору іпотеки, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2019 року, постановлену під головуванням судді Маслак В. П.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати припиненим договір іпотеки, укладений між нею та ПАТ "Дельта Банк"14 грудня 2012 року з метою забезпечення кредитних зобов'язань.

Предметом договору іпотеки є нежитлове приміщення, розташоване в АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила, що право вимоги за вказаним договором перейшло до відповідача на підставі договору, укладеного між останнім та ПАТ "Дельта Банк" 2 березня 2018 року.

Оскільки вона повністю сплатила заборгованість за договором кредиту, яка існувала на час відступлення банком права вимоги, просила задовольнити позов.

29 січня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила заборонити Приватній юридичній фірмі " Центр юридичної допомоги "Дігест" вчиняти будь-які дії щодо відчуження предмета іпотечного майна - приміщення, розташованого в АДРЕСА_1.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким задовольнити її заяву.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що вона має бажання та можливість погасити наявну заборгованість за кредитним договором, проте про існування боргу їй не було відомо. Відповідач, маючи намір звернути стягнення на іпотечне майно, чинить їй перешкоди у виконанні кредитних зобов'язань, не повідомляє про суму боргу.

Зазначені обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, який при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення позову обмежився лише тим, що у іншій цивільній справі забезпечено позов шляхом заборони відповідачеві вчиняти дії, спрямовані на реалізацію предмета іпотеки.

Вважає, що наявність ухвали суду про забезпечення позову у іншій справі не може бути підставою для відмови у задоволенні її заяви.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, за правилами ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання рішення у разі задоволення позову. Значення цього інституту полягає в тому, що ним захищаються права позивача у разі несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, продати чи знищити його та з метою попередження інших потенційних труднощів, що виникають під час виконання рішення у конкретній справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1, суд виходив з того, що у іншій справі винесено ухвалу про застосування заходів забезпечення позову у спосіб, який просить застосувати позивач під час розгляду даної справи.

Разом з тим, зазначена обставина не може бути достатньою підставою для відмови у застосуванні заходів забезпечення позову.

Обмежившись наявністю ухвали про забезпечення позову, яка постановлена в іншій справі за участю сторін, суд не надав правову оцінку доводам позивача про необхідність застосування зазначеного у заяві виду забезпечення позову, його співмірності із заявленими позовними вимогами.

Суд зобов'язаний вирішувати питання щодо застосування заходів забезпечення позову виключно в межах конкретної цивільної справи та наявність ухвали, постановленої з даного приводу у іншій цивільній справі, не має правового значення.

Обмежившись лише констатацією факту вжиття заходів забезпечення позову в іншій справі, суд фактично не розглянув заяву ОСОБА_1

Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 29 січня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 5 квітня 2019 року.