ЄУН 174/927/18
н/п 2/174/27/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 січня 2019 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному проваджені без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення компенсації за спричинену органом досудового слідства моральну шкоду, третя особа слідчий СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення компенсації за спричинену органом досудового слідства моральну шкоду, вказуючи, що 30.12.2011 року вона уклала шлюб з громадянином ОСОБА_4. Під час реєстрації шлюбу у відділі РАЦС ОСОБА_4 подав до даної установи письмову заяву, відповідно до якої повідомив її про те, що не хворіє ніякими невиліковними вірусними хворобами. Під час їхнього спільного проживання вони мали незахищені інтимні стосунки як чоловік та дружина. В січні 2018 року, вона з медичної картки ОСОБА_4, яку він їй надав, дізналася, що ОСОБА_4 з 2001 року є носієм НСУ, тобто вірусного гепатиту С, що свідчить про те, що йому це було достеменно відомо на час реєстрації їхнього шлюбу. Гепатит С, є невиліковною інфекційною хворобою, небезпечною для життя людини. В свою чергу ОСОБА_4 було достеменно відомо, що він є носієм такої хвороби, як на час реєстрації їхнього шлюбу та і під час інтимних стосунків між ними, тобто він міг парентерально заразити її невиліковною інфекційною хворобою, поставив її таким чином у небезпеку зараження такою хворобою.

Приймаючі до уваги викладене, у діях ОСОБА_4 углядаються ознаки кримінального правопорушення у вигляді злочину, передбаченого ч.1 ст. 130 КК України, свідоме поставлення іншої особи в небезпеку зараження вірусом імунодефіциту людини чи іншої невиліковної інфекційної хвороби, що є небезпечною для життя людини.

19.07.2018 року за її заявою інформація про вищевказане кримінальне правопорушення була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000284 слідчим СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3, який і був призначений проводити досудове розслідування за зазначеним кримінальним провадженням. Однак після відкриття кримінального провадження слідчий фактично ніяких слідчих дій у межах вказаного кримінального провадження не проводив, і 30.07.2018 року виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000284 від 19.07.2018 року у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення у вигляді злочину передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України.

Не погодившись з зазначеною постановою слідчого, вона звернулася зі скаргою до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області щодо скасування вказаної постанови. Однак як зясувалося 14.08.2018 року під час розгляду судом її скарги, 08.08.2018 року, прокурором Вільногірського ВП Жовтоводської місцевої прокуратури, постанова про закриття кримінального провадження № 0000284 від 19.07.2018 року, була скасована. В подальшому після продовження слідчим досудового розслідування за кримінальним провадження № 0000284, вона направляла слідчому клопотання про вчинення конкретних слідчих дій, яке зі слів самого ОСОБА_3 він начебто задовольнив. Однак в жовтні 2018 року вона дізналася, що ще 25.09.2018 року, слідчий Половий Є.І. виніс постанову, якою вдруге закрив кримінальне провадження № 0000284 від 19.07.2018 року у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення у вигляді злочину передбаченого ч.1 ст. 130 КК України.

Не погодившись з постановою слідчого вона звернулася із скаргою до Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області. Постановою прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області від 19.10.2018 року, постанова слідчого Полового Є.І. від 25.09.2018 про закриття кримінального провадження 0000284 від 19.07.2018року, була скасована як винесена незаконно.

Таким чином факти неправомірних дій з боку слідчого Вільногірського відділення поліції ОСОБА_3 щодо двічі неправомірного закриття кримінального провадження в якому вона визнана потерпілою, встановлені та підтверджені ухвалою Вільногірського міського суду від 14.08.2018 року у справі № 174/579/18 та постановою прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області від 19.10.2018 року, ОСОБА_5, які набрали законної сили.

У свою чергу внаслідок тривалих неправомірних дій працівника поліції слідчого Полового Є.І. під час виконання ним своїх службових обовязків у відношенні її прав та свобод які визнані прокуратурою неправомірними, у вигляді неодноразового незаконного закриття кримінального провадження, тобто порушення її права на ефективне досудове розслідування, їй спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що внаслідок неправомірних дій слідчого у вигляді неефективного безпідставного триваючого досудового розслідування злочину у відношенні неї вона переживає нервовий стрес. При цьому її права з боку третьої особи порушуються тривалий час, внаслідок чого вона змушена неодноразово звертатися до суду для захисту своїх прав. Неодноразові систематичні її звернення до суду та прокуратури викликають у неї душевні переживання та порушують її звичний ритм життя. Тобто у порушення нормального режиму її повсякденного життя вона була змушена витрачати свій вільний час та кошти на захист свого порушеного права в суді та прокуратурі, що у свою чергу вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Також спричинена їй моральна шкода полягає у порушенні її прав, свобод та законних інтересів стосовно неприйняття передбачених законом заходів з боку третьої особи щодо притягнення до кримінальної відповідальності особи яка свідомо поставила під загрозу її здоровя. Крім зазначеного, вона зазнала моральні страждання від того, що третя особа своїми неправомірними діями підриває авторитет держави Україна в її очах щодо організації та реального захисту своїх громадян від злочинних проявів у їх відношенні з боку інших осіб. Керуючись ст.ст. 4, 28 ЦПК України, ст.ст. 8, 56 Конституції України, ст.ст. 23, 1167, 1174, 1176 ЦК України, Законом України «Про Національну поліцію», просить стягнути на її користь з єдиного казначейського рахунку відкритого Державною казначейською службою України у Національному Банку України, компенсацію за спричинену їй моральну шкоду, заподіяну незаконними діями слідчого поліції Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП України у Дніпропетровської області, ОСОБА_3, працівника ОСОБА_2 управління Національної поліції у Дніпропетровської області, в сумі 20000 (двадцять тисяч) грн.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.11.2018 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам розяснені їх процесуальні права та обовязки.

Клопотання про розгляд справи в іншому провадженні сторони не заявляли.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Позивач копію ухвали суду про відкриття провадження отримала особисто 05.11.2018 року. (а.с. 24).

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, уповноваженою особою відповідача - ОСОБА_2 управління Національної поліції у Дніпропетровській області отримано 08.11.2018 року (а.с. 25), уповноваженою особою відповідача - Державної казначейської служби України отримано 09.11.2018 р. (а.с.24).

Третя особа у справі слідчий СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3, копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів отримав 06.11.2018року (а.с. 26)

Представник відповідача ОСОБА_2 управління Національної поліції у Дніпропетровській області подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що з позовними вимогами не згодні, оскільки вважають що ГУНП не може виступати стороною кримінального провадження та здійснювати будь-які процесуальні дії у кримінальному провадженні № 0000284, а ОСОБА_1 не надано суду доказів здійснення незаконних дій з боку ГУНП та слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 під час розслідування кримінального провадження № 0000284 від 19.07.2018р.

Крім того вважають, що розрахунок моральної шкоди повинен здійснюватись відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» від 01.12.1994 № 266/94-ВР, згідно ч.1 ст.1 якого, визначено межі незаконних дій з боку органів досудового розслідування, які повинні бути вчинені, для виникнення підстав відшкодування шкоди.

Відповідач вважає, що ОСОБА_1 не надала доказів наявності будь-якої шкоди, доведеної у встановленому законом порядку вини слідчого Полового Є.І. та наявності причинно-наслідкового звязку між діями слідчого та моральними стражданнями позивача, слідчий є службовою особою органу Національної поліції, уповноваженою в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень та відповідно до вимог ст. 40 КПК України слідчий уповноважений, приймати процесуальні рішення та є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Як вбачається з постанов про закриття провадження № 0000284 від 30.07.2018 та 25.09.2018 підставою для закриття провадження стало встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, тому слідчим було прийнято одне з допустимих процесуальних рішень, яке передбачено КПК України.

Крім того, ухвала Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.08.2018 у справі № 174/579/18 та постанова Жовтоводської місцевої прокуратури про скасування постанови про закриття провадження кримінального провадження від 19.10.2018 не містять будь-яких посилань щодо визнання дій слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 незаконними.

Крім того, ОСОБА_4 зазначено про неодноразове звернення до суду та прокуратури щодо захисту своїх прав, однак до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження таких звернень не надано. Отже, відповідач вважає, що ОСОБА_4 не надано суду жодних доказів наявності спричиненої моральної шкоди та причинно-наслідкового звязку між діями ГУНП та негативними наслідками. Просять у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Третя особа по справі ОСОБА_3 надав письмові пояснення по справі, згідно яких зазначив, що з позовними вимогами ОСОБА_1 не згоден, вказуючи, що слідчий є службовою особою органу Національної поліції, уповноваженою в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень та уповноважений, приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу. Посилання ОСОБА_1 на ухвалу Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.08.2018 у справі № 174/579/18 та постанову Жовтоводської місцевої прокуратури про скасування постанови про закриття провадження кримінального провадження від 19.10.2018 як на докази незаконності прийнятих слідчим рішень є необґрунтованими, оскільки із змісту цих документів не вбачається, що рішенням суду чи постановою прокурора визнано дії щодо закриття кримінального провадження № 0000284 протиправними.

Його як слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП у Дніпропетровській області не притягнуто до жодного виду відповідальності за здійснення слідчих-розшукових дій в рамках кримінального провадження № 00284, а тому вважає свої дії як слідчого повністю законними. За таких обставин вважає, що ОСОБА_1 не надано суду доказів здійснення незаконних дій з його боку.

Крім того, вважає необґрунтованим розрахунок моральної шкоди оскільки розрахунок моральної шкоди повинен здійснюватись відповідно до Закону України «Про порядок відшкодування шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» (далі - Закон) від 01.12.1994 № 266/94-ВР, з врахуванням умов, в якому законодавцем чітко визначено межі незаконних дій з боку органів досудового розслідування, які повинні бути вчинені, для виникнення підстав відшкодування шкоди.

Просить суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Відповідно до ст.247 ЦПК України, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0000284 від 19.07.2018 року, внесеного до ЄРДР, розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КК України за повідомленням ОСОБА_1, за фактом поставлення в небезпеку зараження інфекційною хворобою, що є небезпечною для життя. (а.с. 7)

Згідно копії постанови від 30.07.2018 року слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_3, останній розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № №0000284 від 19.07.2018 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст. 130 КК України, постановив вказане кримінальне провадження закрити, у звязку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. (а.с. 8-9)

Згідно ухвали Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.08.2018 року провадження по скарзі ОСОБА_1 на рішення слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВПГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про закриття провадження № 0000284 від 19.07.2018 року за ознаками ч.1 ст. 130 КК України закрито, оскільки рішення слідчого, яке оскаржується ОСОБА_1 про закриття кримінального провадження скасовано прокурором (а.с. 10-11).

Згідно копії постанови від 25.09.2018 року слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області рядового поліції ОСОБА_3, останній розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № №0000284 від 19.07.2018 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч.1 ст. 130 КК України, постановив вказане кримінальне провадження закрити, у звязку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. (а.с. 12-13)

Згідно копії постанови від 19.10.2018 року прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_5, постанову слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 25.09.2018 року про закриття кримінального провадження №0000284 скасовано, оскільки постанова про закриття кримінального провадження винесена незаконно, слідчим всебічно і повно не досліджено матеріали кримінального провадження, не проведено всі слідчі дії. (а.с. 14)

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб'єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких визначений частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, його посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Згідно ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

В постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року по справі № 454/1213/16-ц зазначено наступне.

Положеннями частин першої - третьої статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України, відшкодування, відповідно до закону, шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 2 ЦК України, держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави.

Відповідно до п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яке, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету

В судовому засіданні встановлено, що 19.07.2018 року слідчим СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КК України за повідомленням ОСОБА_1, за фактом поставлення в небезпеку зараження інфекційною хворобою, що є небезпечною для життя.

Постановами від 30.07.2018 року та 25.09.2018 року слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 кримінальне провадження №0000284 від 19.07.2018 року було закрито.

Постановами від 08.08.2018 року та 19.10.2018 року, які винесені прокурором Вільногірського ВП Жовтоводської місцевої прокуратури, вказані постанови слідчого скасовані внаслідок неповноти проведеного досудового розслідування.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позивачкою доведено, що дії слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_3 щодо закриття кримінального провадження були неправомірними, чим, поза розумним сумнівом, було порушено права заявниці та завдано їй моральної шкоди, оскільки для відновлення свого порушеного права вона була змушена звертатися до правоохоронних органів, прокуратури та суду, що порушило нормальний режим її роботи й відпочинку, змусило нервувати, призвело до додаткових витрат часу та коштів, тобто вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а моральна шкода - відшкодуванню, а саме стягненню з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь позивача.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує обставини справи та виходячи з вимог розумності та справедливості, вважає, що її розмір слід визначити у сумі 500 грн., що буде достатньою сатисфакцією перенесених позивачем моральних страждань, в решті заявлених вимог слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження завдання її моральної шкоди у зазначеному нею розмірі.

На підставі ст. 56 Конституції України, ст. ст. 2, 23, 1167, 1174 ЦК України, ч. 2 ст. 25 Бюджетного кодексу України, і керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Національної поліції у Дніпропетровській області, Державної казначейської служби України про стягнення компенсації за спричинену органом досудового слідства моральну шкоду, третя особа слідчий СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1) моральну шкоду у розмірі 500 грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 08 січня 2019 року.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_6