Постанова

Іменем України

10 січня 2019 року

м. Київ

справа № 524/9062/14-ц

провадження № 61-41395св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 квітня 2018 року в складі судді Андрієць Д. Д. та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 05 липня 2018 року в складі колегії суддів: Карпушина Г. Л., Хіль Л. М., Абрамова П. С.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07 квітня 2015 року.

Заява мотивована тим, що 07 квітня 2015 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені та стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь 18 180 дол. США за договором банківського вкладу та 50 780,38 дол. США за картковим рахунком. На адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшло заочне рішення Центрального районного суду м. Сімферополя Республіки Крим від 09 грудня 2015 року про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 за договором 211 405,94 руб. При ознайомленні з матеріалами справи представником банку виявлені документи, складені на виконання доручення про вчинення окремих процесуальних дій відносно Автономної некомерційної організації «Фонд захисту вкладників», що стосуються справи 524/9062/14-ц. Вказані документи містять інформацію про те, що ОСОБА_2 надав оригінали договору банківського вкладу та виписки по рахунку, а тому при розгляді справи він не міг надати суду оригінали цих документів. Також ОСОБА_2 здійснив переуступку прав вимоги за договором банківського вкладу від 10 грудня 2013 року та банківській картці на користь Автономної некомерційної організації «Фонд захисту вкладників», тому у нього не було законних підстав для звернення до суду з позовом про стягнення коштів з ПАТ КБ «ПриватБанк».

На підставі викладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» просило скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2015 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 квітня 2018 року заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2015 року залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заявником пропущено визначений законом місячний строк для звернення до суду із вказаною заявою.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 05 липня 2018 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, а також зазначив, що подання відповідачем у 2017 році доказів на підтвердження існування нововиявленої обставини, про яку йому було відомо ще у 2015 році не свідчить про дотримання заявником строків звернення до суду з відповідною заявою.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, ПАТ КБ «ПриавтБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення заяви банку про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Касаційна скарга мотивована тим, що банком не пропущено місячний строк з дня встановлення нововиявленої обставини, що є підставою для перегляду судового рішення, оскільки лише у січні 2017 року він дізнався про вказані обставини при ознайомленні з матеріалами справи № 536/2655/14-ц. ОСОБА_2 надав Автономній некомерційній організації «Фонд захисту вкладників» оригінали договору банківського вкладу та виписки по рахунку, а тому при розгляді цієї справи він не міг надати суду оригінали вказаних документів.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Суди встановили, що 07 квітня 2015 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області ухвалено рішення, яким стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 18 180 дол. США за договором банківського вкладу «Стандарт, 6 міс.» та 50 780,38 дол. США за картковим рахунком.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 вересня 2015 року рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 19 травня 2015 року залишено без змін.

Встановлено, що 24 грудня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» зверталося до суду із заявою про перегляд рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28 січня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 18 травня 2016 року, у задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

30 січня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» повторно звернулося до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області із заявою про перегляд рішення цього ж суду від 07 квітня 2015 року за нововиявленими обставинами. При цьому, в обґрунтування поданої заяви зазначило, що 31 липня 2014 року ОСОБА_2 уклав договір з Автономною некомерційною організацією «Фонду захисту вкладників», відповідно до якого уступив право вимоги коштів за депозитним договором від 10 грудня 2013 року та картковим рахунком.

Суди встановили, що дані обставини, на які заявник вказує, як на нововиявлені, були йому відомі ще під час розгляду справи по суті та перегляду рішення місцевого суду в апеляційній і касаційній інстанціях.

Також встановлено, що про відступлення ОСОБА_2 прав за договором банківського вкладу від 10 грудня 2013 року та за банківською карткою ПАТ КБ «ПриватБанк» було відомо ще у грудні 2015 року, коли відповідач вперше звертався із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки ним надавалось до суду як доказ рішення Центрального районного суду м. Сімферополя Республіки Крим від 09 грудня 2015 року, у якому встановлено факт звернення ОСОБА_2 із заявою про згоду на придбання прав за договором банківського вкладу від 10 грудня 2013 року та за банківською карткою, відкритих у ПАТ КБ «ПриватБанк», та виплати коштів за вказаними договорами.

Відповідно до частини першої статті 362 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами) заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду.

Аналогічна норма міститься в частині першій статті 424 ЦПК України (в редакції, чинній станом на час ухвалення оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій), зокрема зазначено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

На підставі викладеного суди дійшли правильного висновку, що заявником пропущено визначений законом місячний строк для звернення до суду із вказаною заявою.

Разом з тим, залишаючи без розгляду заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, місцевий суд вчинив процесуальну дію, яка не передбачена Главою 3 Розділу V ЦПК України «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» (в редакції, чинній станом на час ухвалення оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій) як наслідок пропуску строків звернення до суду із такою заявою.

Апеляційний суд також не виправив зазначену помилку суду першої інстанції.

Проте зважаючи на вищевикладене суд касаційної інстанції доходить висновку, що залишення судами першої та апеляційної інстанцій заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без розгляду не призвело до ухвалення по суті неправильного рішення у справі.

Висновок судів попередніх інстанцій про пропуск ПАТ КБ «ПриватБанк» строку на звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 квітня 2015 року є правильним та ґрунтується на обставинах справи.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що лише у січні 2017 року банк дізнався про нововиявлені обставини при ознайомленні з матеріалами справи № 536/2655/14-ц, оскільки такі доводи спростовані зібраними у справі доказами та встановленими судами обставинами.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові рішення відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Полтавської області від 05 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М.Сімоненко

І. М. Фаловська