Справа № 242/5953/18
Провадження №2-о/242/11/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1, 14.11.2018 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько ОСОБА_2, який постійно мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті батька залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка, що належала спадкодавцю на підставі рішення Селидівської міської ради народних депутатів від 11.09.1996 року за НОМЕР_2. Земельна ділянка була передана для обслуговування для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, загальною площею 0,10 га. Крім державного акта на право приватної власності на землю, померлому також належав договір тимчасового користування землею від 12.09.1996 року, укладеного на підставі рішення Селидівської міської ради від 11.09.1996 року. Відповідно до умов вищевказаного договору ОСОБА_2 в тимчасове користування була передана земельна ділянка загальним розміром 0,0468 га. При зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини було встановлено, що у вищевказаних документах було допущено помилку в написанні прізвища спадкодавця та зазначено «ОСОБА_2» замість правильного «ОСОБА_2». У зв'язку з чим, просить суд встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серія ДН, виданий на підставі рішення Селидівської міської ради народних депутатів від 11.09.1996 року НОМЕР_2 загальною площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та договір на право тимчасового користування земельною ділянкою від 12.09.1996 року, загальним розміром 0,0468 га., для ведення підсобного господарства за адресою: АДРЕСА_1 з вказівкою прізвища «ОСОБА_2» належить спадкодавцю ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 15.01.2019 року замінено заінтересовану особу у справі на Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Заявник в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення з приводу заяви ОСОБА_1, в яких зазначив, що з 2013 року державні акти не видаються, а отже отримати новий акт взамін того, в якому міститься помилка, неможливо Крім того зазначив, що за весь період видачі актів на право власності та на право постійного користування землею п. 4.1. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» затвердженої наказом Держкомзему від 22.06.2009 року № 325, виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акту не допускається.

Суд, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Предметом розгляду вказаної справи є встановлення факту належності документів на підставі ст. 315 ЦПК України.

Так, за положеннями п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно із правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Згідно із Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до свідоцтво про одруження серія НОМЕР_3 від 30.04.1958 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 30.04.1958 року, про що складено відповідний актовий запис № 106. Після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєно «ОСОБА_3».

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 24.04.2000 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану м. Селидове Донецької області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що складено відповідний актовий запис № 150.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.04.1976 року, посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори від 14.08.1975 року, ОСОБА_2 придбав у власність житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що складено відповідний актовий запис № 48.

Згідно договору на право тимчасового користування землею від 12.09.1996 року, укладеного між Виконкомом Селидівської міської ради та ОСОБА_2, останній отримав в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 0,0468 га на умовах довгострокового користування за адресою: АДРЕСА_1, з цільовим призначення для ведення підсобного господарства

Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія ДН, виданого підставі рішення Селидівської міської ради народних депутатів від 11.09.1996 року НОМЕР_2, загальною площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1, на ім'я ОСОБА_2, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Слід також зазначити, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 не має можливості реалізувати своє право як спадкоємця, в зв'язку з помилковим написанням прізвища спадкодавця як «ОСОБА_2» в Державному акті на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення Селидівської міської ради народних депутатів від 11.09.1996 року НОМЕР_2 та договорі на право тимчасового користування земельною ділянкою від 12.09.1996 року, хоча правильним є прізвище «ОСОБА_2».

Установлення факту належності вказаних документів має юридичне значення для заявника, так як дає підстави для оформлення права на спадщину, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263-265, 293, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт того, що державний акт на право приватної власності на землю серія ДН, виданий на підставі рішення Селидівської міської ради народних депутатів від 11.09.1996 року НОМЕР_2 загальною площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 з вказаним прізвищем «ОСОБА_2» дійсно належить спадкодавцю ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Встановити факт того, що договір на право тимчасового користування земельною ділянкою від 12.09.1996 року, загальним розміром 0,0468 га., для ведення підсобного господарства за адресою: АДРЕСА_1 з вказаним прізвищем «ОСОБА_2» дійсно належить спадкодавцю ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, місце проживання - АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

Заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, місцезнаходження - Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Європейська, буд. № 13, .

Суддя Н.О. Хацько