Постанова

Іменем України

25 березня 2019 року

м. Київ

справа № 243/10498/17-ц

провадження № 61-48084св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 листопада 2018 року у складі судді Новікової Г.В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки відмовлено.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 27 серпня 2018 року у позові відмовлено.

Обставини апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вказане рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про задоволення позову.

Ухвалою Донецького апеляційногосуду від 10 жовтня 2018 рокуапеляційну скаргу залишено без руху у зв'язку з несплатою судового збору в сумі 960,00 грн за вимоги майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки). Заявнику апеляційної скарги надано десятиденний строк для усунення недоліку.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 12 листопада 2018 року апеляційну скаргу повернуто заявнику як неподану у зв'язку з тим, що заявником не усунено недоліки, зазначені в ухвалі від 10 жовтня 2018 року.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У листопаді 2018 року позивач звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 листопада 2018 року, в якій просить вказану ухвалу скасувати.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

13 грудня 2018 року ухвалою Верховного Суду за вказаною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі зазначено, що оскаржувана ухвала прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, оскільки відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивача у цій справі звільнено від сплати судового спору, а тому апеляційний суд безпідставно залишив його апеляційну скаргу без руху в зв'язку з несплатою судового збору.

Відзивів на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції

04 вересня 2018 року адвокатом Галій С. А. в інтересах ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу на рішення Слов'янського міськрайонного суду від 27 серпня 2018 року.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 жовтня 2018 року апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в частині позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки. Надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

ОСОБА_4 зареєстрований у м. Горлівка, на території якого відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження і поштовий зв'язок з яким відповідно відсутній.

На офіційному веб-сайті Донецького апеляційного суду з посиланням на веб-адресу судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень розміщено повідомлення для ОСОБА_4 про прийняття 10 жовтня 2018 року ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення адвокат ГалійС. А. отримав зазначену ухвалу 19 жовтня 2018 року.

05 листопада 2018 року адвокат Галій С. А. подав до апеляційного суду пояснення, в яких зазначив, що підстави для сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в частині позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку видачі трудової книжки відсутні, оскільки відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» середній заробіток за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки є заробітною платою.

Станом на 12 листопада 2018 року від ОСОБА_4 та адвоката Галія С. А. заява про усунення недоліків апеляційної скарги та документ на підтвердження сплати судового збору до суду не надходили.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Підстави, за якими Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції

Предметом позову у цій справі є майнові вимоги про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за затримку трудової книжки.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент подачі апеляційної скарги, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

З огляду на викладене, висновок апеляційного суду, що позивач не звільняється від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки відповідає вимогам закону.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статей 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подачі до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте, такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (справа «Воловік проти України» (VOLOVIK v. UKRAINE) від 06 грудня 2007 року).

З огляду на викладене, висновок апеляційного суду про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, оскільки в установлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунено є такими, що відповідає вимогам закону.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвала Донецького апеляційногосуду від 12листопада 2018 року відповідає вимогам закону, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, тому Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали суду апеляційної інстанцій - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. О.Кузнєцов

Г.І. Усик