"02" квітня 2019 р.
справа № 642/618/19
провадження № 2/642/751/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова (діє на підставі п.3 розділу ХІІ прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 30.09.2016р.):

у складі: головуючого судді Ольховського Є.Б.

за участю секретаря судового засідання Алімурадової Т.Я.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочку по сплаті аліментів в розмірі 13 177 грн., вказуючи, що за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.02.2015 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на неповнолітню дитину у розмірі 500 грн. щомісячно. Рішенням Золочівського райсуду Харківської області від 05.03.2018 року розмір аліментів на дитину збільшили з 500 грн. до 1 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач періодично не сплачує аліменти на дитину, у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 13 117 грн. Просить стягнути з відповідача пеню за прострочку аліментів у такому ж розмірі 13 117 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02.02.2019 року відкрито провадження по справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.02.2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Відповідно до 2 ст. ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ОСОБА_2, 15.02.2019 року подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що він з позовом не згоден, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що позивачка надала до суду не вірні розрахунки заборгованості по аліментам та пені. Зазначив, що у звязку з тяжким матеріальним становищем і в той час, коли він був безробітним та стояв у центрі зайнятості, він не міг у повному обсязі сплачувати аліменти, але зазначає, що весь час намагався сплачувати наявну заборгованість. Відповідно до ч.2 ст.196 СК України, просить при винесенні рішення врахувати той факт, що в нього на утриманні знаходиться донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 З 2018 року ОСОБА_2 працевлаштувався та отримує зарплатню приблизно 3723 грн. щомісяця, з 2019 року зарплатня складає 4058 грн. Просив врахувати довідку за виконавчим листом №632/3214/14 від 07.02.2019 року, відповідно до якої, ОСОБА_2 у лютому 2019 року сплачено заборгованість по аліментам у розмірі 7050 грн., а всього 9629 грн., переплата складає 129 грн., та довідку за виконавчим листом №632/847/17 від 07.02.2019 року, відповідно до якої заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

ОСОБА_1 не скористалась своїм правом подачі відповіді на відзив відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебувала у шлюбі, від спільного життя у сторін є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №153475.

Дитина ОСОБА_4 проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 лютого 2015 року з відповідача присуджені до стягнення аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 04.12.2014 року і до повноліття сина.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 05.03.2018 року розмір аліментів на дитину збільшили з 500 грн. до 1 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з моменту набрання даним рішенням суду законної сили і до повноліття сина.

Виконавче провадження зі стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за вказаним рішенням суду перебуває на виконанні у Міжрайонному ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах м. Харків.

Відповідно до наданої позивачем ОСОБА_1 довідки державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах м. Харків ОСОБА_5 за вих.№9957 від 13.11.17 р., за виконавчим листом №632/3214/14-ц станом на 01.11.2017 рік, з урахуванням боргу, боржник повинен був сплатити:коштів в розмірі 17500 грн., сплачено 10 000 грн., залишок боргу складає 7500 грн.

Крім того, наданою довідкою за вих.№26956 від 19.12.18 р., за виконавчим листом №632/3214/14-ц станом на 01.04.2018 рік, заборгованість за виконавчим документом становить 7421 грн., сплачено 2579 грн., залишок складає 7421 грн.

Також, згідно довідки державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах м. Харків ОСОБА_5 за вих.№26956 від 19.12.18 р., за виконавчим листом №632/847/17 станом на 01.12.2018 рік, заборгованість за виконавчим документом становить 4696 грн., сплачено 2152 грн., залишок складає 5696 грн.

Відповідно до наданої відповідачем ОСОБА_2 довідки державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах м. Харків ОСОБА_5 за вих.№3146 від 07.02.2019 року за виконавчим листом №632/3214/14 сплачено 9629 грн., переплата складає 129 грн.

Крім того, наданою довідкою за вих.№3146 від 07.02.2019 року, станом на 07.02.2019 року боржником надано квитанцію про сплату залишку боргу у розмірі 7050 грн. за виконавчим листом №632/847/17 заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Частиною 13 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Судом встановлено, що державним виконавцем неодноразово здійснювався розрахунок заборгованості по сплаті аліментів.

На даний час жодна з довідок не є дійсною.

Однак, судом беруться за основу довідки від 19.12.18 р., оскільки саме ними відображені суми заборгованості по аліментам, що призвели до порушення прав ОСОБА_1 та нарахування пені на момент звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

При цьому за змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Так, своїм висновком у постанові від 12 вересня 2018 року Верховний суд України встановив, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

?р=(А 1 х 1 %Q1 )+(А2х 1 %Q2)+ (ОСОБА_5 1 %Qn), де:

?р - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

А1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

А2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2 - кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

Аn - нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn - кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Таким чином, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14- 37цс18).

Позивачем виконано розрахунок пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2015 року по 31.01.2019 рік.

За вищезазначеною формулою відповідачу нарахована пеня за прострочення сплати аліментів за період: січень, червень, серпень, жовтень, листопад 2015 року у розмірі 31 810 грн., лютий, березень, квітень, червень, жовтень 2016 року у розмірі 24 355 грн., січень, лютий, червень, липень, вересень 2017 року у розмірі 15 220 грн., з квітня по листопад 2018 року у розмірі 7861,36 грн., а всього 79 246,36 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Посилання відповідача на те, що у лютому 2019 року, під час розгляду справи у суді, він погасив заборгованість по аліментам, не мають правового значення для розгляду даної справи, оскільки погашення заборгованості не звільняє платника аліментів від сплати пені за прострочення виконання аліментних зобовязань.

Таким чином, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, однак ОСОБА_2 періодично та несвоєчасно сплачував їх, що надає позивачці право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У зв»язку з чим,позивачка просить стягнути з відповідача на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 13 177 грн., що дорівнює 100 відсоткам заборгованості на момент подачі позову.

За таких обставин, на думку суду є наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина - ОСОБА_4, але у іншому розмірі.

До таких висновків суд приходить із наступного:

судом встановлено, що у звязку з тяжким матеріальним становищем ОСОБА_2 і в той час, коли він був безробітним та стояв у центрі зайнятості, він не міг у повному обсязі сплачувати аліменти, але весь час намагався сплачувати наявну заборгованість по аліментам.

У лютому 2019 року сплатив заборгованість по виконавчому листу №632/3214/14 у розмірі 7050 грн., по виконавчому листу №632/847/17 станом на 07.02.2019 р. заборгованість відсутня.

На утриманні відповідача ОСОБА_2 знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

З 2018 року ОСОБА_2 працевлаштувався, зарплатня складала 3723 грн. щомісяця, з 2019 року зарплатня складає 4058 грн.

Вищезазначене підтверджується довідками Харківського міського центру зайнятості №8736 від 21.10.2015 р., №2408 від 09.03.2016 р., довідкою №3146 від 07.02.2019 р., довідкою №3146 від 07.02.2019 р., копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ №539374, довідкою №718 від 01.02.2018 р. та довідкою №32 від 01.10.2018 року.

У п. 22 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Згідно ч.2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, враховуючи, що деякий час відповідач не мав заробітку, зарплатню відповідача 2018 р. та 2019 р., той факт, що в нього на утриманні є неповнолітня донька, суд, виходячи з принципу диспозитивності, не виходячи за межі позовних вимог, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог і вважає необхідним зменшити розмір неустойки (пені) з 13 177 грн. до 8 000 грн.

За таких обставин суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) у зв»язку з простроченням сплати аліментів у розмірі 8 000 грн.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 180-181, 196 СК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, і.н., зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, фактично мешкає за адресою: Харківська область, м. Первомайськ, м-н3АДРЕСА_2) неустойку (пеню) у зв»язку з простроченням сплати аліментів у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н., зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Є.Б. Ольховський