Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/171/19
Провадження по справі 2-о/281/10/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Лугинська селищна рада Лугинського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019 до Лугинського районного суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_3, заінтересована особа: Лугинська селищна рада Лугинського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.

Заявник, відповідно до своєї заяви, просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавицею, ОСОБА_4, що померла 23.12.2006 на час відкриття спадщини за адресою вул. Зелена, 56, смт. Лугини, Житомирської області. Зазначає, що після смерті його матері, ОСОБА_4, відкрилася спадщина. Однак, коли він звернувся до нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав після смерті матері, йому було відмовлено, на підставі того, що ним не надано документів, щодо прийняття спадщини за законом після смерті матері після спливу шестимісячного строку встановленого законодавством для прийняття спадщини, що в подальшому унеможливлює здійснення видачі заявнику свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері. Для вирішення питання про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, для подальшого оформлення спадкових прав йому було рекомендовано звернутися з відповідною заявою до суду.

У судове засідання ОСОБА_3 не зявився, його інтереси представлені представником, ОСОБА_2В, яка в судове засідання зявилась.

Представник, в судовому засіданні вимоги викладені у заяві підтримала та просила суду задоволити їх з підстав викладених у заяві.

Заінтересована особа Лугинська селищна рада Лугинського району Житомирської області в судове засідання не забезпечила явку свого представника, надіслала клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечували, просили прийняти рішення на розсуд суду.

Допитані свідки, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_3, дійсно постійно проживав зі своєю матірю, ОСОБА_4, що померла 23.12.2006 року на день її смерті, доглядав її та проводив похорон останньої.

Суд, заслухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ТП № 052765 від 28.12.2006, виданого Лугинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 28.11.2006 ОСОБА_4 померла 23.12.2006 року в смт. Лугини Лугинського району Житомирської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-ТП № 437159 від 16.01.1985 ОСОБА_3народився 24.03.1964.

Матірю у свідоцтві про народження заявника ОСОБА_3 серії ІІ-ТП № 437159 від 16.01.1985 зазначена ОСОБА_4

Відповідно до довідки із Лугинської селищної ради від № ОСОБА_3 проживав без реєстрації разом зі своєю матірю, ОСОБА_4 на день її смерті, доглядав її.

На даний час у заявника виникла необхідність встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем для прийняття спадщини після смерті останньої, а саме на земельну ділянку .

Як вбачається з ОСОБА_6 із Спадкового реєстру від 30.11.2018 сформованого приватним нотаріусом Лугинського нотаріального округу ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_3 було заведено спадкову справу.

Відповідно до заяви поданої ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Лугинського нотаріального округу ОСОБА_7, він є єдиним спадкоємцем та приймає спадщину після смерті матері, ОСОБА_4 та просить видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Згідно з вимогами ч.2 ст.1220 та ч.1 ст.1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз'яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовляє особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у мене відсутні, то я звертаюсь до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»- «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.»Згідно з частиною 2 статті 1220ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти , від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 про Судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зазначено, що до заяви про встановлення юридичного факту, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту та пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

В цьому листі визначено й те, що заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення юридичного факту залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем, який звернувся до нотаріуса за прийняттям спадщини за законом та подальшою видачею свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Лугинського РНО Житомирської області ОСОБА_7

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Враховуючи, що окрім заявника інших спадкоємців у ОСОБА_4 не має, заінтересованою особою в даному випадку є орган місцевого самоврядування, а дана справа підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки встановлення даного факту не вплине на спадкові права та обов'язки інших осіб.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник ОСОБА_3. постійно проживав разом зі спадкодавицею ОСОБА_4, що померла 23.12.2006 року на час відкриття спадщини після смерті останньої, що підтверджується матеріалами справи.

Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 258-259, 263-268, 294, 273, 315-319, 354, 355 ЦПК України, ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ППВСУ № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Лугинська селищна рада Лугинського району Житомирської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем - задовільнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав разом із спадкодавицею, ОСОБА_4, що померла 23.12.2006 року на час відкриття спадщини за адресою: вул. Зелена, 56 смт. Лугини Лугинського району Житомирської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Д. Свинченко