Ухвала

22 березня 2019 року

м. Київ

справа № 535/773/18

провадження №61-5025ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікового (донарахованого) об'єму природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ПАТ «Полтавагаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, у якому просилостягнути з відповідача на його користь вартість необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу в розмірі 8 692 грн 55 коп.

В обґрунтування позову ПАТ «Полтавагаз» зазначило, що надає послуги з розподілу природного газу газорозподільною системою та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Споживачу було присвоєно персональний ЕІС-код № 56XM26КО7004037М. 02 березня 2018 року у помешканні ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 було демонтовано прилад обліку природного газу типу Візар G-4, заводський номер 0265469 у зв'язку з сумнівами щодо відповідності метрологічним характеристикам. За наявності підозри у несанкціонованому втручанні в роботу засобу вимірюваної техніки, за ініціативою ПАТ «Полтавагаз» лічильник направлено на експертизу, яка була проведена 16 березня 2018 року в присутності споживача. За наслідками проведеної експертизи складено акт №10765 від 16 березня 2018 року, згідно з яким не виявлено несанкціонованого втручання в конструкцію лічильника, пломба та тавро державного повірника не порушена, відліковий механізм візуально не пошкоджений, механічних пошкоджень не виявлено, в той же час встановлено позаштатний режим роботи лічильника газу, внаслідок чого витрати природного газу лічильником обліковуються некоректно, метрологічні характеристики лічильника не відповідають вимогам ДСТУ3336-96. Лічильник не відповідає вимогам Р50-071-98. Також 16 березня 2018 року складено довідку за № 10765 про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. За результатами розгляду акта про порушення № 10765 від 16 березня 2018 року комісією з розгляду актів про порушення ПАТ «Полтавагаз» 27 березня 2018 року прийнято рішення, на підставі якого складено Акт-розрахунок № 12/18/1 необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості у розмірі 8 692 грн 55 коп. На адресу споживача ОСОБА_1 11 квітня 2018 року направлено окремий рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об'єму природного газу, але кошти на рахунок товариства не сплачені.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Полтавагаз» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову у даній справі становить 8 692 грн 55 коп. матеріальної шкоди, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 * 100 = 192 100).

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга містить посилання на випадок, передбачені підпунктом в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності якого судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

За змістом підпункту в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, якщо справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Посилаючись на наявність зазначеної обставини, ПАТ «Полтавагаз», разом з тим не додало до касаційної скарги доказів, які б її підтверджували, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи по суті в суді касаційної інстанції.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 04 лютого 2019 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікового (донарахованого) об'єму природного газу.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик