Ухвала

01 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 489/2603/17

провадження № 61-5730ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 січня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником під час виконання службових обов'язків,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником під час виконання службових обов'язків у розмірі 11 485,97 грн.

Позов мотивовано тим, що наказом № 226-п від 01 березня 2011 року ОСОБА_1 прийнято на посаду начальника Відділення № 151 банку, з робочим місцем у м. Миколаєві. Наказом № 456 від 09 квітня 2013 року «Про призначення осіб, відповідальних за облік та переміщення матеріальних цінностей» пунктом 2.1. призначено відповідного начальника відділення відповідальним за облік та переміщення основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, які обліковуються на балансі за відділенням банку за територіальною ознакою і використовуються в його обороті, або знаходяться в резерві. Наказом від 07 квітня 2014 року № 175 ОСОБА_1 09 квітня 2014 року звільнено з посади заступника директора відділення Одеського РЦ ПАТ «Всеукраїнський АкціонернийБанк» за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України. Позивач посилався на те, що з 31 березня 2015 року по 18 травня 2015 року було проведено інвентаризацію майна банку з метою формування ліквідаційної маси та виявлено, що фактична наявність товарно-матеріальних цінностей не відповідає даним аналітичного обліку. В інвентаризаційному описі було зафіксовано відсутність матеріальних цінностей, що обраховується за ОСОБА_1, у кількості 2 одиниць, а саме: мобільний телефон Samsung 130, вартістю 60,00 грн та ДБЖ Sentinel XR 5000 - 11 425,97 грн, на загальну суму 11 485,97 грн. Вимога позивача від 15 липня 2016 року № 18/3-37218 про повернення матеріальних цінностей або відшкодування їх вартості залишена відповідачем без задоволення. Посилаючись на вищевикладене, позивач на підставі статті 1166 ЦК України, статті 130, пункту 2 частини першої статті 134 КЗпП України просив стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 11 485,97 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2018 року у задоволенні позову ПАТ «ВіЕйБі Банк» відмовлено.

Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 грудня 2018 року стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України, судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 січня 2019 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2018 року та додаткове рішення цього ж суду від 13 грудня 2018 року залишені без змін.

18 березня 2019 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 січня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення 11 485,97 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (192 100,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ураховуючи, що оскаржувані судові рішення прийняті у малозначній справі, а випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 жовтня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 24 січня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої працівником під час виконання службових обов'язків відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак