Ухвала

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 748/322/16-ц

провадження № 61-13935св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя - доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року у складі судді Майбороди С. М. та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 25 травня 2016 року в складі колегії суддів: Лакізи Г. П., Скрипки А. А., Шевченка В. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 23 березня 2012 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2 000,00 грн зі сплатою 36 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконував і допустив утворення заборгованості, яка станом на 30 листопада 2015 року становить 16 501,53 грн, у тому числі: 1 755,87 грн заборгованості за тілом кредиту, 10 533,68 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 2 950,00 грн заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн штрафу (фіксована частина), 761,98 грн штрафу (процента складова).

На підставі викладеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором станом на 30 листопада 2015 року у розмірі 16 501,53 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що не може вважатися належним і допустимим доказом наданий ПАТ КБ «ПриватБанк» розрахунок заборгованості за період з 05 квітня 2012 року по 30 листопада 2015 року за рахунком НОМЕР_1, також, банком не надано доказів, які підтверджують волевиявлення ОСОБА_1 на укладення іншого договору на користування рахунком з 05 квітня 2012 року НОМЕР_1, оскільки є лише один договір укладений 23 березня 2012 року на отримання лише однієї платіжної картки, тому позовні вимоги необґрунтовані.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25 травня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 квітня 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що кредитний договір від 23 березня 2012 року був укладений ОСОБА_1 на отримання лише однієї платіжної карти, а тому не можна вважати належним та допустимим доказом розрахунок боргу за період з 05 квітня 2012 року по 30 листопад 2015 року за іншою платіжною картою НОМЕР_2, оскільки ОСОБА_1 не висловив своєї письмової згоди на отримання другої платіжної карти, а посилання банку на пункт 2.1.1.2.9. Умов та Правил надання банківських послуг не можна визнати обґрунтованими, тому що зазначені Умови та Правила ОСОБА_1 не підписував, письмові докази ознайомлення його з їх змістом відсутні, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог банку.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій у червні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило оскаржувані судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 було надано кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку НОМЕР_3 строком дії якої становив до 30 листопада 2015 року, в подальшому ОСОБА_1 було видано додаткову кредитну картку НОМЕР_1 з тим самим строком дії до 30 листопада 2015 року, яка також була видана для обслуговування кредитного ліміту за кредитним договором від 23 березня 2012 року, що підтверджується випискою про рух коштів та не заперечувалося ОСОБА_1 Ураховуючи зазначене, банк звернувся до суду 16 лютого 2016 року в межах строку позовної давності, оскільки кредитний договір діяв до 30 листопада 2015 року.

Відзив на касаційну скаргу не подано

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Установлено, що визначальним у даній справі є те, чи становлять Умови та Правила надання банком кредиту складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту, чи іншу спірну умову у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року справу № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Із змісту зазначеної ухвали вбачається, що колегія суддів Верховного Суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з тих підстав, що вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області

від 03 серпня 2017 року передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а у справі, яка переглядається, наявні подібні правовідносини, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С. Ф.Хопта