Справа № 529/1149/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що відповідач по справі ОСОБА_2, зареєстрований у належному йому будинку АДРЕСА_1, однак в ньому фактично не проживає з квітня 2005 року та не користується даним житловим приміщенням, в добровільному порядку знятися з реєстрації відмовляється, що в свою чергу позбавляє останнього в повній мірі розпоряджатися належним йому нерухомим майном, позивач звернувся до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Враховуючи характер спору, який, виник з житлових правовідносин, який є немайновим, а також є незначної складності, є пріоритетним швидке вирішення вказаної справи, окрім цього не підпадає під положення ч. 4 ст. 247 ЦПК України у якій передбаченні спори які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження, дана справа є малозначною, а тому відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України вона була розглянута без повідомлення сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З наявної у матеріалах справи поштової розписки про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що відповідач зазначені документи отримав заздалегідь, однак у визначений йому строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подав, що в свою чергу вважає суд свідчить про байдуже ставлення відповідача як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно нього.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 23.01.2015 року, позивач ОСОБА_1, на підставі Договору дарування є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

На даний час у належному йому домоволодінні зареєстрований відповідач по справі, який, зі змісту позовної заяви, фактично з квітня 2005 року не проживає у ньому та не користується вказаним житлом.

З актів обстеження будинковолодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 від 27 листопада 2018 року, 18 грудня 2018 року складених за участі заступника селищного голови Россохи О.М., секретаря селищної ради Богачової Н.В., секретаря керівника ОСОБА_5., а також сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 за вказаною вище адресою зареєстрований, але не проживає з квітня 2005 року.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається право на жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ч. 2.ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житловим приміщенням у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

З вище наведеного вбачається, що відповідач ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації не проживає більше ніж шість місяців та не користується вказаним житловим приміщенням, постійно проживає в іншому місці, а реєстрація відповідача у належному позивачеві житловому будинку перешкоджає останньому, як власнику, в повному обсязі користуватися цим нерухомим майном, тому суд приходить до висновку, що відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням в домоволодінні позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 71, ст. 72 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, зареєстрованого по АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до ОСОБА_2, зареєстрованого по АДРЕСА_1, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: