Справа № 180/89/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 р. Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули О.С.

секретар Горіна А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Марганець цивільну справу № 180/89/19 за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2, й8 квітня ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, в м. Чистякове ( м. Торез), Донецької області, який помер 28 грудня 2018 року.

В обґрунтування заяви зазначив, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 1-НО № 492326, виданого повторно 27 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області.

Останній був зареєстрованим та проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на тимчасово окупованій території України.

28 грудня 2018 року його батько - ОСОБА_2 помер в населеному пункті м. Чистякове (м.Торез), Донецької області, що розташований на території непідконтрольній державній владі України, де і був похований.

Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті його батька, померлого на території, непідконтрольній державній владі України, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VII « Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» одночасно є тимчасово окупованою територією України, є лікарське свідоцтво про смерть за № 91, від 29 грудня 2018 року, видане МУ ЦПМСП м. Тореза та оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ДНР № 126613, видане 29 грудня 2018 року Торезьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної ОСОБА_4 Міністерства Юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис про смерть № 1254.

Після поховання батька, він звернувся до Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про його смерть на, що, отримав відмову з тих підстав, що свідоцтво про смерть видане на окупованій території України, російською мовою, не відповідає дійсній формі свідоцтва про смерть, яка затверджена Постановою КМУ « Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 10.11.2010 року м. Київ, із змінами внесеними згідно Постанови КМУ № 775 від 16.09.2015 та № 1114 від 16.12.2015 року.

У звязку з зазначеним, у проведені державної реєстрації смерті, йому було відмовлено.

Встановлення факту смерті його батька - ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, йому необхідне для отримання свідоцтва про його смерть.

У судове засідання заявник не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовільнити.

Представник заінтересованої особи: Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти задоволення заяви не заперечує.

Враховуючи вимоги ст. 247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть за № 91, від 29 грудня 2018 року, виданого МУ ЦПМСП м. Тореза та оригіналу свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ДНР № 126613, виданого 29 грудня 2018 року Торезьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної ОСОБА_4 Міністерства Юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис про смерть № 1254 ОСОБА_2 помер в м.Торез (м. Чистякове) Донецької області ( а.с.10).

Із копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, 08 вересня 1964 року ОСОБА_1 1-НО № 492326, виданого повторно 27 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Торезького міського управління юстиції у Донецькій області вбачається, що його батьком є : ОСОБА_2 ( а.с.7).

Таким чином, наявними матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1.

Із копії паспорта громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що останній значився зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с. 8).

Заявник, після поховання батька, звернувся до Марганецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про його смерть на, що отримав відмову з підстав, що свідоцтво про смерть видане на окупованій території України, російською мовою, не відповідає дійсній формі свідоцтва про смерть, яка затверджена Постановою КМУ « Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 10.11.2010 року м. Київ, із змінами внесеними згідно Постанови КМУ № 775 від 16.09.2015 та № 1114 від 16.12.2015 року ( а.с.12).

Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 18 зазначеного вище закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Як встановлено, лікарське свідоцтво про смерть форми 106/у, затверджене Донецькою народною республікою, не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України.

Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ОСОБА_3 ДНР № 126613, видане 29 грудня 2018 року Торезьким міським відділом запису актів громадянського стану Державної ОСОБА_4 Міністерства Юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис про смерть № 1254, не відповідає дійсній формі свідоцтва про смерть, яка затверджена Постановою КМУ «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 10.11.2010 року м. Київ, із змінами внесеними згідно Постанови КМУ № 775 від 16.09.2015 та № 1114 від 16.12.2015 року, у звязку з чим не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України.

На підставі п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланням на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

18 січня 2018 року прийнято Закон України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" № 2268-VІІІ.

На підставі ч.3 ст.2 вказаного Закону діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Однак, на виконання вимог даного Закону не внесено зміни до Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні.

Згідно ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Таким чином, судом встановлено, що вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року, керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 6, 9, 18, 76, 77, 78, 79, 80, 89, 258, 263, 264,315,317 ЦПК України,- суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_5, заінтересована особа - Марганецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті задовільнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, на тимчасово окупованій території України - в м. Чистякове (м.Торез) Донецької області, який помер 28 грудня 2018 року.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Відповідно п. 4 ст. 317 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Марганецький міський суд Дніпропетровської області.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя: О. С. Янжула