КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-276/2010
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2945/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2010 року у складі судді Завірюхи О.В.,

у справі за позовом Гаражного кооперативу «Авіатор» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа: Бориспільський міжрайонних прокурор Київської області в інтересах Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання самочинним будівництва приміщення гаража, знесення самовільної будови,

за зустрічним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Гаражного кооперативу «Авіатор» про визнання права власності на самочинно збудоване приміщення гаража,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2009 року Гаражний кооператив «Авіатор» (надалі - ГК «Авіатор» ) звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання самочинним будівництва приміщення гаража, знесення самовільної будови.

Посилаючись на те, що відповідачі, будучи членами даного кооперативу, самочинно, без належно затвердженого проекту, збудували на відведених їм земельних ділянках в кооперативі, гараж, загальною площею 161,8 кв.м, в якому, крім приміщення гаража побудовані ще інші допоміжні приміщення, та користуються ним, за відсутності розробленої та затвердженої проектно-кошторисної документації, позивач просив визнати самочинно побудованим гараж НОМЕР_1, розташований в ГК «Авіатор», за адресою: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, міжнародний аеропорт «Бориспіль» та зобов'язати відповідачів знести зведену ними споруду за власний рахунок.

У лютому 2009 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися у суд із зустрічним позовом до ГК «Авіатор» про визнання права власності на самочинно збудоване приміщення гаража.

Зазначали, що вони є членами даного кооперативу і мають право власності на побудований ними гараж, оскільки приміщення гаража споруджене на відведених ним для цієї мети земельних ділянках, якими вони користувались раніше.

Посилаючись на те, що гараж не заважає іншим особам суміжних гаражів та земельних ділянок; вони користуються ним тривалий час та не порушують право користування інших осіб; є акт виділення земельної ділянки у 1998 році , було надано дозвіл на будівництво, вимоги ЦК України та ЗК України порушені не були, 24 гаража знаходяться на території земельної ділянки, на яку було видане рішення; просили визнати за позивачами право власності за зведений ними гараж в судовому порядку, оскільки таке право оспорюється позивачем.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2010 року у задоволені позову Гаражного кооперативу «Авіатор» відмовлено та задоволено зустрічний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 право власності, в рівних долях за кожним із співвласників, на самочинно збудоване приміщення гаража НОМЕР_1, загальною площею 161,8 кв.м., до складу якого входять інші допоміжні приміщення, а саме: службове приміщення «1-1», площею 11,1 кв.м., коридор « 1-2», площею 2,0 кв.м., санвузол «1-3», площею 1,1 кв.м., санвузол «1-4», площею 1,4 кв.м., склад «1-5», площею 3,3 кв.м., склад «1-6», площею 18,1 кв.м. та гаражний бокс «1-7», площею 124,8 кв.м., що знаходиться за адресою : Київська обл., Бориспільський район, Бориспіль-7, «Авіатор» гаражний кооператив, МДА «Бориспіль».

В апеляційній скарзі представник Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (надалі - ДП МА «Бориспіль»), посилаючись на те, що суд першої інстанції оскаржуваним рішенням вирішив питання про права, свободи, інтереси та обов'язки скаржника, а також на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення районного суду та постановити нове рішення, яким задовольнити первісний позов ГК «Авіатор» та відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції оскаржуваним рішенням не виконав вказівки суду апеляційної інстанції, викладені в ухвалі від 16 вересня 2009 року, які були обов'язковими для суду першої інстанції при новому розгляді справи. Зокрема, суд не з'ясував до якої категорії земель за основним цільовим призначенням відноситься земельна ділянка, на якій розташований ГК «Авіатор» та побудований гараж НОМЕР_1, не встановив хто є власником земельної ділянки, чи надавалася у власність або користування відповідачів та ГК «Авіатор» земельна ділянка даної категорії, не вирішив питання про залучення до участі в справі власника даної земельної ділянки.

Також вказано, що суд першої інстанції, незважаючи на вказівку суду апеляційної інстанції у вказаній ухвалі, не врахував, що відповідачі не надали суду доказів, на підтвердження того, що вони збудували зазначену будівлю на земельній ділянці, яка була їм відведена для цієї мети, з належним дозволом на будівництво, належно затвердженим проектом та дозволом на виконання будівельних робіт.

Посилаючись на вказане та те, що задовольняючи зустрічний позов суд порушив право ДП МА «Бориспіль» на володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у користуванні аеропорту і є стратегічно важливою для його розбудови, скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити.

Колегія суддів, вислухавши представників ДП МА «Бориспіль» та Бориспільської місцевої прокуратури, які підтримали апеляційну скаргу, представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням виконкому Бориспільської міської ради народних депутатів Київської обл. № 130-е від 06 вересня 1988 року гаражно-будівельному кооперативу «Авіатор» було надано дозвіл на проведення проектно-вишукувальних робіт та складання проектно-кошторисної документації на встановлення гаражів на території авіапідприємства (а.с.21,33 т.1).

В матеріалах справи наявні копії свідоцтва про державну реєстрацію ГК «Авіатор» як юридичної особи, довідка з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України та копія його Статуту (а.с.5-17,19 т.1).

Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради народних депутатів Київської області № 126 від 02 липня 1991 року гаражно-будівельному кооперативу було дозволено будівництво 24 гаражів у цегляному виконанні з умовою, що торцева стіна ряду гаражів була глухою огорожею території кооперативу «Авіатор», будівництво якого дозволено вищевказаним рішенням виконкому (а.с.22,34 т.1).

Встановлено, що відповідачі за первісним позовом, як члени гаражного кооперативу «Авіатор», самочинно, без належно затвердженого проекту, побудували на території даного кооперативу приміщення гаража НОМЕР_1, загальною площею 161,8 кв.м, в якому, крім приміщення гаражного боксу, розташовані інші допоміжні приміщення, а саме: службове приміщення «1-1», площею 11,1 кв.м., коридор «1-2», площею 2,0 кв.м., санвузол «1-3», площею 1,1 кв.м, санвузол «1-4», площею 1,4 кв.м. склад «1-5», площею 3,3 кв.м., склад «1-6», площею 18,1 кв.м та гаражний бокс «1-7», площею 124,8 кв.м. (а.с.31, 35-39 т.1).

Відмовляючи у задоволенні первісного позову та задовольняючи зустрічний позов, районний суд виходив з того, що самочинне будівництво гаража НОМЕР_1 здійснено відповідачами, як членами кооперативу, з дотриманням будівельних норм та правил, за наявності відповідного дозволу з виконанням умов, зазначених в рішенні виконкому, та не порушує права та законні інтереси користувачів суміжних гаражів та земельних ділянок в кооперативі.

Між тим, вказані висновки суду першої інстанції зроблено з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права.

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом Українипринципу верховенства права.

Відповідно до Державного Акту на право постійного користування землею ІІ-КВ №001459, виданого 19 липня 2002 року Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області на підставі рішення від 10 червня 2002 року № 366, ДП МА «Бориспіль» у постійне користування надана земельна ділянка загальною площею 624,8682 га для експлуатації інженерно-технічних та соціально-побутових об'єктів (а.с.11-14 т.2).

Разом з тим, як убачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 листопада 2018 року № 144748323, гараж НОМЕР_1 знаходиться за адресою: Державний міжнародний аеропорт «Бориспіль» (а.с.16 т.2).

Згідно висновку ТОВ «Агентство землеустрою «Аршин» «Щодо відповідності розташування земельної ділянки в натурі (на місцевості) даним правовстановлюючого документу та фактичною прив'язкою будівлі гаражу», відповідно до якого цегляна будівля (тип: гараж, реєстраційний номер майна: 30797205) розташована на земельній ділянці з кадастровим номером: НОМЕР_3, площею 518, 6847 га, що знаходиться в користуванні державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на підставі Державного Акту на право постійного користування земельною ділянкою серії НОМЕР_2 від 19 липня 2002 року виданого Бориспільською райдержадміністрацією за рішенням № 366 від 10 червня 2002 року (а.с.26-49 т.2).

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України 2004 року суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Між тим, зазначені обставини свідчать про те, що районний суд, в порушення вимог ч. 4. ст. 10 ЦПК України 2004 року, не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії:

а) землі сільськогосподарського призначення;

б) землі житлової та громадської забудови;

в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення;

г) землі оздоровчого призначення;

ґ) землі рекреаційного призначення;

д) землі історико-культурного призначення;

е) землі лісогосподарського призначення;

є) землі водного фонду;

ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Суд першої інстанції розглядаючи спір, відповідно до вимог ст. 19 ЗК України належним чином не з'ясував до якої категорії земель за основним цільовим призначенням відноситься земельна ділянка, на якій розташований ГК «Авіатор» та побудований гараж НОМЕР_1 і хто є її власником, чи надавалася у власність або користування відповідачів та ГК «Авіатор» земельна ділянка даної категорії земель і не вирішив питання про залучення до участі в справі власника (користувача) даної земельної ділянки.

Так, суд визнав доведеним розташування спірного гаражу на земельній ділянці, яка не перебуває у власності (користуванні) інших осіб.

При цьому, колегія суддів враховує й те, що про вказану обставину було зазначено при попередньому апеляційному розгляді в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 16 вересня 2009 року, разом з тим, після повернення справи до суду першої інстанції, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2010 року визначено статус Бориспільської міжрайонної прокуратури, як третьої особи за первісним позовом, що представляє інтереси держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області.

Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами.

Проте, не було вирішено питання залучення ДП МА «Бориспіль» до участі у справі у якості співвідповідача як особу, що володіє і користується на законних підставах спірною земельною ділянкою.

Розглянувши справу у відсутність ДП МА «Бориспіль», суд вирішив питання про права і обов'язки державного підприємства, що унеможливлює встановити фактичні обставини справи в порядку статей 263, 264, 265 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні як основного так і зустрічного позовів.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2010 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні основного та зустрічного позовів.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: