КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року

м. Київ

справа №359/5940/18

провадження № 22-ц/824/3692/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБолотова Є.В., Музичко С.Г.,
за участю секретаря судового засідання Потапьонок К.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2018 року /суддя Журавський В.В./

у справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з вимогами про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2018 року позов задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 7600 гривень, а також витрати на оплату судового збору у розмірі 243 гривні 16 копійок. /а.с. 56-60/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник АТ КБ «Приватбанк» - Литвиненко О.Л. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила рішення суду в частині відмови у стягненні процентів за користування кредитом скасувати, ухваливши рішення про задоволення такої вимоги.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалася на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що відповідач, підписавши анкету-заяву, висловив згоду на укладення договору та Умови і Правила надання банківських послуг. Зазначала про укладення публічного договору приєднання, з однаковими умовами для всіх. Договір в свою чергу є обов'язковим для виконання, відповідач його не оскаржував, сплачував за користування кредитом, частково в період з 23.12.2013 р. по 31.08.2016 р. здійснював оплату за користування кредитом.

ОСОБА_6 правом на подання відзиву не скористався.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який з'явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог на підставі наступного.

Судом встановлено, що 11.04.2013 року ОСОБА_6 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», який 21.05.2018 року змінив своє найменування на АТ КБ «Приватбанк», із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк». /а.с. 7/

Відповідно до вказаної заяви, ознайомившись з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_6 виявив бажання оформити на своє ім'я зарплатний пакет та підключити послугу накопичення «Копилка».

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції керувався нормами ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; ч.1 ст. 526 ЦК України, яка визначає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; ст. 1056 ЦК України, згідно якої, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору; ст. 549 ЦК України, відповідно до якої, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Встановивши, що ОСОБА_6 оформив на своє ім'я кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом 5 000 грн. та сплатою відсотків за користування ним у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, а також, що він користувався цією карткою та знімав з рахунку кредитні кошти, проте їх не повертав, не сплачував відсотки за користування ними, у зв'язку із чим, виник борг за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог у цій частині.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 11.04.2013 року ОСОБА_6 дійсно звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приватбанк».

Однак, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що відповідач висловив бажання оформити на своє ім'я кредитну картку «Універсальна» та погодився з тим, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» становить між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг.

Відповідно до зазначеної анкети-заяви ОСОБА_6 виявив бажання оформити на своє ім'я зарплатний пакет та підключити послугу накопичення «Копилка».

Бажання або згоду на отримання кредитної карти «Універсальна» відповідач не надавав.

Крім того, зарплатний пакет не передбачає визначення кредитного ліміту, відповідних заяв ОСОБА_6 до АТ КБ «Приватбанк» не подавав, тому підстав для його нарахування у банку не було.

В матеріалах справи також міститься розрахунок заборгованості боржника, який на підставі вищевикладеного, колегією суддів не приймається до уваги як такий, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Також, колегією суддів не приймаються і доводи апеляційної скарги про те, що кредитний договір є обов'язковим для виконання, відповідач його не оскаржував, сплачував за користування кредитом, частково в період з 23.12.2013 р. по 31.08.2016 р. здійснював оплату за користування кредитом, оскільки як встановлено у суді апеляційної інстанції відповідач оформив зарплатну картку та не мав наміру вступати із АТ КБ «Приватбанк» у кредитні правовідносини, які регулюються Главою 71 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

Керуючись ст.ст. 376, 381, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни на заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2018 року - задовольнити частково.

Заочне рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2018 року - скасувати.

У задоволенні позову акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: