Справа № 683/892/19
У Х В А Л А

05 квітня 2019 року м. Cтарокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі судді Сагайдак І.М., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

в с т а н о в и в:

03 квітня 2019 року ОСОБА_1 в порядку наказного провадження звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь боргу за договором позики в сумі 108960 грн., що на день подачі заяви до суду відповідно до курсу НБУ еквівалентно 4000 доларів США, а також судового збору в розмірі 192 грн. 10 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 500 грн.

Обґрунтовуючи заяву, вказує, що ОСОБА_2 23 грудня 2010 року взяв у нього в борг 4000 доларів США, які зобов»язався повернути після продажу магазину, але в будь-якому разі не пізніше 23 грудня 2018 року, про що було складено відповідну розписку. Оскільки в обумовлений строк ОСОБА_2 свої зобов»язання не виконав, тому просить видати судовий наказ про стягнення суми боргу та судових витрат.

Ознайомившись із заявою та доданими до неї документами, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Статтею 161 ЦПК України визначено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ.

Так, судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту ст.161 ЦПК України вбачається, що судовий наказ може бути видано щодо вимог про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак, така вимога має бути заявлена лише до юридичної особи або фізичної особи-підприємця.

Зі змісту боргової розписки вбачається, що вона укладена на підтвердження боргових зобов»язань між фізичними особами ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що виключає можливість звернення останнього із вимогами про стягнення заборгованості у наказному порядку.

Оскільки ОСОБА_1 заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України, тому у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись п.3 ч.1 ст.165 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в сумі 108960 грн., що на день подачі заяви до суду відповідно до курсу НБУ еквівалентно 4000 доларів США, а також судового збору в розмірі 192 грн. 10 коп. та витрат на правову допомогу в сумі 500 грн.

Розяснити заявнику, що він має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п»ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: