Дата документу 16.01.2019 Справа № 330/2472/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 330/2472/18 Головуючий у 1 інстанції: Федорець С.В.
Провадження № 22-ц/807/803/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

Гончар М.С.,

секретар Бєлова А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_4, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Сколибог Олександр Сергійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») на ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2018 року про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 10.08.2018р. за №11709 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. про звернення стягнення на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташоване по АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 26.06.2007р., укладеним з ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на те, що нотаріальна дія вчинена з порушенням ст.87 Закону України «Про нотаріат», є рішення Постійно діючого третейського суду про стягнення з ОСОБА_4 на користь Банку заборгованості за вказаним кредитним договором.

27.11.2018 р. від ОСОБА_3 до суду надійшла заява про забезпечення позову, яке вона обґрунтовує тим, що за виконавчим написом , який вона просить у позові визнати таким, що не підлягає виконанню, проводяться виконавчі дії, а саме накладено арешт на предмет стягнення - кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1». Таким чином, у разі реалізації цього майна в ході виконання, буде значно утруднено або взагалі унеможливлено виконання рішення, якщо позовні вимоги ОСОБА_3 будуть задоволені. Враховуючи наведене, ОСОБА_3 просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, а також заборони вчиняти будь-які дії відносно виконання цього виконавчого напису.

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2018 року, заяву ОСОБА_3 про забезпечення позовних вимог задоволено.

Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 11709, вчиненого 10.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення на майно ОСОБА_3, а саме на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» будівля кафе (А-1), загальною площею 136,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь АТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у сумі 233018,18 грн.

Заборонено дії по виконанню виконавчого напису № 11709, вчиненого 10.08.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення на майно ОСОБА_3, а саме на кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» будівля кафе (А-1), загальною площею 136,8 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь АТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у сумі 233 018,18 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на підставі оскаржуваного виконавчого напису відкрито виконавче провадження, а отже належне позивачці майно може перейти до інших осіб на цілком законних підставах, що унеможливить виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

В апеляційній скарзі про скасування ухвали і відмову у забезпеченні позову Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») вказує на те, що суд першої інстанції не обґрунтував, які перешкоди можуть виникнути щодо виконання рішення суду. Судом не надано належної оцінки тому, яким чином буде виконуватись рішення суду в разі задоволення позову та, відтак, чи є обрані засоби забезпечення позову адекватними позовним вимогам. На думку ПАТ «Укрсоцбанк», обраний судом вид забезпечення позову ні яким чином не впливає на можливість/неможливість виконання рішення суду у даній справі, проте однозначно порушує законні права відповідача ПАТ «Укрсоцбанк».

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_3 і інших осіб, які беруть участь у розгляді справи, не надходив.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Як убачається з матеріалів справи, між позивачем ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк» 26 червня 2007 року було укладено іпотечний договір, за умовами якого належне позивачці приміщення кафе було передану в іпотеку в забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_4

Згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А., зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №11709 від 10 серпня 2018 року, звернуто стягнення на належне позивачці іпотечне нерухоме майно.

На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Сколибогом О.С. 26 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57308213 (а.с.10).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач виходив з положень п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України та того, що на підставі виконавчого напису нотаріуса, який є предметом оскарження в даній справі, відкрито виконавче провадження та відбувається його виконання.

Відповідно до ч.2 ст.154 ЦПК України, зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

При цьому ч 3. ст.154 ЦПК України, встановлено, що суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч.4 ст.154 ЦПК України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. А п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд першої інстанції приймаючи до розгляду заяву про забезпечення позову, в порушення вимог ст. ст.152-154 ЦПК України, не звернув уваги на наведене та на те, що заява не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не дослідив необхідність зустрічного забезпечення з урахуванням необхідності гарантії виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, розмір заборгованості за яким відповідно до рішення третейського суду станом на липень 2015 року становив 258 790 грн.

За вказаних обставин ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.268, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (правонаступник ПАТ «Укрсоцбанк») задовольнити.

Ухвалу Якимівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2018 року по цій справі скасувати.

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено і підписано 17 січня 2019 року.

Головуючий Судді: