КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2560/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 370/2885/18

18 січня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- БорисовоїО.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 01 листопада 2018 року про повернення позовної заяви, постановлену під головуванням судді Тандир О.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Бишівської сільської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

17 вересня 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Бишівської сільської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, в якому просили визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на ? частину земельної ділянки площею 0, 179 га, розташованої по АДРЕСА_1, що належала її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на ? частину земельної ділянки площею 0, 179 га, розташованої по АДРЕСА_1, що належала її матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 01 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6, ОСОБА_3 до Бишівської сільської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування визнано неподаною та повернуто позивачам.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просили скасувати ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 01 листопада 2018 року, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права та суперечить фактичним обставинам справи.

Апеляційну скаргу обґрунтовували тим, що 17 жовтня 2018 року судом було постановлено ухвалу про залишення їх позовної заяви без руху з тих підстав, що вона не відповідала вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України. На виконання вимог зазначеної ухвали, вони направили до суду нову редакцію позовної заяви та сплатили судовий збір у передбаченому законом порядку. Проте, суд вважав, що вказані в ухвалі від 01 листопада 2018 року недоліки так і не були усунені.

Вважали, що такі висновки суду є безпідставними, оскільки на виконання вимог ухвали Макарівського районного суду Київської області, позивачі надіслали позовну заяву з урахуванням вимог суду. Вказали, чому вони не можуть залучити у справу власників суміжних ділянок, на які частково накладається спірна земельна ділянка, вказали ціну позову і порядок її визначення та надали квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися з позовом до Бишівської сільської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_6, ОСОБА_3 до Бишівської сільської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування залишено без руху, з тих підстав, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 і ст. 177 ЦПК України, а саме суд зазначив, що : зазначаючи в складі учасників справи третіх осіб, позивачі не зазначили їх вид, а також на чиїй стороні їх слід залучати до розгляду справи, та не зазначили як рішення суду у справі вплине на права чи інтереси зазначених третіх осіб; позивачу слід обґрунтовувати, чому відповідачем вказаний орган місцевого самоврядування, тоді як земельна ділянка, яка є предметом позову, вже належить на праві власності; позивач вказав ціну позову не у відповідності до ст. 176 ЦПК України; до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

26 жовтня 2018 року позивачі направили до суду заяву про усунення недоліків, до якої було додано позовну заяву в новій редакції з додатками та квитанцію про сплату судового збору у розмірі 704,80 грн.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 01 листопада 2018 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто її позивачам.

Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її позивачам, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не усунено недоліки, що були зазначені в ухвалі суду від 17 жовтня 2018 року.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як він не грунтується на вимогах процесуального права, з огляду на наступне.

Статтею 175 ЦПК України встановлено форму та зміст позовної заяви.

Так ч. 3 ст. 175 ЦПК України встановлено що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В ухвалі від 01 листопада 2018 року суд зазначає, що вказані в ухвалі суду від 17 жовтня 2018 року недоліки позовної заяви, так і не були усунуті, так як, в порушенні п. 2 ч. 3 ст. 175 , 53 ЦПК України, зазначаючи в складі учасників справи третіх осіб, позивачі не зазначили їх вид, а також на чиїй стороні їх слід залучати до розгляду справи. Позивачами не обґрунтовано чому відповідачем у справі вказаний орган місцевого самоврядування, тоді як земельна ділянка, яка є предметом позову вже належить на праві власності спадкодавцю.

Пунктом 2 частини 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Стаття 53 ЦПК України регулює питання щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору та порядок їх залучення судом до справи.

З позовної заяви вбачається, що в ній зазначено повне найменування відповідача та третіх осіб, прізвище, ім'я та по батькові позивачів, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) та місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків, відомі номери засобів зв'язку. Також в позовній заяві, що подала подана до суду в новій редакції, позивачі обґрунтували чому саме вони зазначили відповідачем Бишівську сільську раду.

З огляду на зазначене, та враховуючи положення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та ст. 53 ЦПК України, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України є безпідставним, так як не відповідає нормам цивільного процесуального права.

Також в ухвалі суду від 01 листопада 2018 року суд зазначив, що позивач в порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вказав ціну позову не у відповідності до ст. 176 ЦПК України. Ціна позову так і не вказана у позові, як і не подано відповідних доказів на її підтвердження.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюється.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартість майна.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

З позовної заяви вбачається, що позивачі визначили ціну позову 70 000,00 грн. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» сплатили судовий збір по 704,80 грн. кожний, що ставить 0,4, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 176 ЦПК якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановлюється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Разом з тим, залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції в порушення ч. 2 ст. 176 та ч. 2 ст. 185 ЦПК України не зазначив, яку точну суму судового збору позивачам слід було сплатити за подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналізуючи фактичні обставини справи, вимоги процесуального права, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку про визнання позовної заяви неподаною та її повернення з підстав, що позивачами не усунено недоліків позовної заяви, що були зазначені в ухвалі суду від 17 жовтня 2018 року.

Згідно п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 є обґрунтованими, ухвала Макарівського районного суду Київської області від 01 листопада 2018 року постановлена з порушенням норм цивільного процесуального законодавства, а тому, за правилами ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 01 листопада 2018 року скасувати та передати справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Бишівської сільської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Судді: