Справа № 702/1063/18
Провадження №2-н/702/1/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

15 січня 2019 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н. В., розглянув матеріали цивільної справи 702/1063/18 провадження №2-н/702/1/19 за заявою Комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1 в сумі 1803 грн 69 коп,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, за необхідне відмовити у видачі судового наказу з огляду на таке.

Згідно п.п. 1, 8 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а також у випадку, коли із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2)документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Крім того, згідно з п. 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», в частині, що не суперечить нормам чинного цивільного процесуального законодавства, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Отже, звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, заявником не додано договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі саме з ОСОБА_1 до якого пред"явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості. В матеріалах доданих до заяви про видачу судового наказу міститься Договір № 09-033 про надання послуг з централізованого опалення від 15.10.2012 де стороною зазначено ОСОБА_1 Натомість, в розділі " Адреси і підписи сторін" " Споживач" значиться ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про те, що вона подана з порушенням вимог п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України. Додані до заяви про видачу судового наказу письмові документи не можуть підтвердити наведені в заяві доводи, відтак, слугувати доказом виникнення та порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, а тому у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків ( ч. 1 ст. 166 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. 161, 163, 165, 166, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення з ОСОБА_1.

Роз"яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Копію ухвали разом із заявою та всіма додатками до неї надіслати заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (з дня вручення копії ухвали).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Н.В. Мазай