Провадження № 2/229/98/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

21 січня 2019 року м. Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.,

при секретарі Цукаревій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2018 року позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, про розірвання шлюбу.

Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 21.03.2014 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис за №39. Фактично шлюбні відносини припинено в вересні 2016 році і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей немає. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, прізвище хоче мати після розірвання шлюбу - "Колюбаєва".

В судове засідання, позивачка не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином - шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, сторінка Дружківського міського суду, розділ "громадянам", оскільки за місцем реєстрації відповідач не проживає.

При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згоди позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов до таких висновків.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з розірванням шлюбу.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 21.03.2014 року, свідоцтво про укладення шлюбу видане повторно серії І-НО № 361058 від 10.10.2014 року, актовий запис №39, що зроблено у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата реєстраційної служби Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області /а.с. 9/.

Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має.

З вересня 2016 року подружжя спільного господарства не веде, спільним побутом не пов'язано, майновий спір відсутній.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін.

Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вважає не можливим примусити позивача або відповідача зберігати шлюб.

Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка по справі, наполягала на залишенні прізвища яким іменувалась у шлюбі, відповідач заперечень проти цього не надав. Тому суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище «Колюбаєва».

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 704,80 гривень.

Суд, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, тому витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263-265, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянкою України та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянином України, який було зареєстровано 21.03.2014 року , актовий запис № 39 (повторно видане свідоцтво про шлюб серія І-НО № 361058 від 10.10.2014 року).

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Колюбаєва».

Стягнути з ОСОБА_2, 13 листопада 1983 року, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Копію рішення направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст судового рішення складено 21 січня 2019 року.

Суддя: Є. В. Петров