Справа № 703/1556/16-ц
6/703/62/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Пасацької Л.А.,

секретаря судового засідання Покотиленко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Сміла Черкаської області подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 Гюльмамед - кизи без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2019 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання зобовязань, покладених на неї виконавчим листом №703/1556/16-ц, виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області 15 серпня 2016 року.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області знаходиться виконавче провадження №52109891 з виконання виконавчого листа №703/1556/16-ц, виданого 15 серпня 2016 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення солідарно з ОСОБА_2 Гюльмамед-кизи та ОСОБА_2 Аіди Гульмамед кизи на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 611031 гривню 13 копійок боргу.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер обліковох картки платника податків НОМЕР_1.

На даний час рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено,що суперечить вимогам ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, майно, належне боржнику на праві власності, відсутнє, окрім 15/50 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд, який було описано і арештовано та передано на реалізацію до ДП «СЕТАМ», в звязку з відсутністю купівельного попиту з боку покупців майно боржника не реалізувалося.

Виконавцем 17 липня 2018 року та 14 лютого 2019 року на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_2 на виклики не зявилася, про причини неявки не повідомила виконавця.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що ОСОБА_2 доходів не одержує, відкритих рахунків у банківських установах не має та у трудових відносинах не перебуває.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано та боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів для його виконання, що призвело до вжиття заходів примусового виконання.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак у резолютивній частині подання просив розглянути подання без його участі, при цьому наполягав на задоволенні подання.

Відповідно до ч.3 ст.441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали подання та цивільної справи №703/1556/16-ц, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного висновку:

Так, заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2016 року вирішено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк до ОСОБА_2 Гюльмамед кизи та ОСОБА_2 Аіди Гульмамед - кизи про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю та стягнути солідарно із ОСОБА_2 Гюльмамед кизи, ідентифікаційний код НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2 Аіди Гульмамед кизи, ідентифікаційний код НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» , МФО 305299 заборгованість за договором кредиту CSS0GA00000158 від 07 лютого 2007 року в сумі 602001 грн. 11 коп., судові витрати 9030 грн. 02 коп., а всього - 611031 грн. 13 коп.

Вказане заочне рішення суду набрало законної сили 18 липня 2016 року.

16 серпня 2016 року, на підставі заяви вищевказаного заочного рішення, представнику публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видано копію вказаного заочного рішення та видано виконавчий лист №703/1556/16-ц від 15 серпня 2016 року.

Відповідно до виконавчого листа №703/1556/16-ц від 15 серпня 2016 року, боржником за ним являється ОСОБА_2 Гюльмамед кизи, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

31 серпня 2016 року головним державним виконавцем Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №52109891 з виконання виконавчого листа №703/1556/16-ц, виданого 15 серпня 2016 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 Гюльмамед кизи та ОСОБА_2 Аіди Гульмамед кизи на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 611031 гривню 13 копійок боргу.

31 серпня 2016 року головним державним виконавцем Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою вирішено накласти арешт на все майно ОСОБА_2 Гюльмамед кизи, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та заборонено здійснювати відчуження будь-кого майна, яке належить боржнику.

Згідно постанови про передачу виконавчого провадження від 05 червня 2018 року, виконавчий лист №703/1556/16-ц, виданий 15 серпня 2016 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 Гюльмамед кизи та ОСОБА_2 Аіди Гульмамед кизи на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 611031 гривню 13 копійок боргу, переданий з Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

07 червня 2018 року постановою про прийняття виконавчого провадження, виконавче провадження ВП №52109891 прийнято до провадження державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1

Як вбачається з відповідей № від 17 липня 2018 року, № від 17 липня 2018 року, № від 06 листопада 2018 року, № від 06 листопада 2018 року, № від 01 лютого 2019 року, № від 01 лютого 2019 року, № від 19 березня 2019 року, № від 19 березня 2019 року наданих на Пенсійним фондом України на запити державного виконавця у виконавчому провадженні ВП №52109891, боржник ОСОБА_2 Гюльмамед кизи, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, останнє місце роботи невідоме та пенсію не отримує.

Відповідно до відповідей № від 18 липня 2018 року, № від 18 липня 2018 року, №8 від 04 лютого 2019 року, № від 04 лютого 2019 року наданих Державною фіскальною службою України на запити державного виконавця у виконавчому провадженні ВП №52109891, джерела отримання доходів боржником ОСОБА_2 Гюльмамед кизи, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, та номери карткових рахунків, відкритих боржником як фізичною особою підприємцем, невідомі.

01 жовтня 2018 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа №703/1556/16-ц від 15 серпня 2016 року, складено акт державного виконавця, відповідно до якого останнім встановлена відсутність майна боржника ОСОБА_2 кизи належного їй на праві приватної власності.

Постановою про опис та арешт майна боржника від 01 жовтня 2018 року, державним виконавцем Лисенко М.А. в присутності понятих та представника стягувача ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі виконавчого листа №703/1556/16-ц, описано та накладено арешт на будинок, 15/50 частки жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд по вул. Мічуріна, 21, в м. Сміла Черкаської області.

В подальшому державним виконавцем були проведені відповідні дії, які направлені на реалізацію вказаного в постанові про опис та арешт майна боржника від 01 жовтня 2018 року майна, однак в звязку з відсутністю купівельного попиту з боку покупців майно боржника не реалізувалося.

Доказів проведення будь-яких інших виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №52109891 матеріали подання не містять.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права та свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь - яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров»я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь - яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об»єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку,здоров»я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеному у цьому Пакті.

Закон України «Про порядок виїзду з України громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв»язання спорів.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 вказаного Закону, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежене у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашенням заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Аналізуючи вищевказані норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням, як цього просить у поданні державний виконавець, застосовується судом виключно у випадку ухилення боржником від виконання зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Чинний ЦПК України не звільняє державного виконавця при зверненні з подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника від доведення обставин, на які він посилається у поданні.

Враховуючи вищевикладеного, суд вважає, що при зверненні державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, обовязок доведення ухилення боржником від виконання зобовязання, покладено саме на нього, та на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен відбутися і бути наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обовязків, у звязку з чим здійснюється примусове виконання.

Таким чином, ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним обовязків, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення виконавця про майно, що перебуває у заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Як вбачається з подання державного виконавця, останній, як на докази ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання покладених на неї обовязків рішенням суд, посилається на те, що рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, не вживає заходів для його виконання, що призвело до вжиття заходів примусового виконання.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Як вбачається з матеріалів подання, державним виконавцем 17 липня 2018 року за №2039 та 14 лютого 2019 року за №786 складено виклик, яким зобовязував ОСОБА_2 зявитися до виконавця.

Разом з тим, будь-яких доказів направлення державним виконавцем вищевказаних викликів боржнику ОСОБА_2, отримання їх останньою, до матеріалів подання не додано.

Крім того, з матеріалів подання не вбачається направлення боржнику ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №52109891 від 31 серпня 2016 року з виконання виконавчого листа №703/1556/16-ц, виданого 15 серпня 2016 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 Гюльмамед кизи та ОСОБА_2 Аіди Гульмамед кизи на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 611031 гривню 13 копійок боргу.

Відсутність вищевказаних доказів позбавляються суд обєктивної можливості дійти висновку про належне повідомлення боржника ОСОБА_2 кизи та що їй достовірно відомо про відкриття вищевказаного виконавчого провадження та про необхідність явки до державного виконавця.

Крім того, як вбачається з конвертів, в яких державним виконавцем на адресу боржника ОСОБА_2 були направлені постанова про опис та арешту майна боржника від 01 жовтня 2018 року та висновок про вартість 15/50 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд від 06 листопада 2018 року, такі були повернуті державному виконавцю з відміткою «по закінченню терміну зберігання».

Доказів виклику ОСОБА_2 до державного виконавця на будь - який інший день і про вручення їй повідомлення, матеріали справи не містять.

Таким чином, твердження державного виконавця про те, що ОСОБА_2 не зявляється на виклик до державного виконавця, не надала пояснень, своєчасно не надала декларацію про доходи та майно не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, в звязку з чим не приймаються судом до уваги.

Крім того, як вбачається з подання та доданих до нього письмових доказів, державним виконавцем були проведені відповідні дії, які направлені на реалізацію вказаного в постанові про опис та арешт майна боржника від 01 жовтня 2018 року майна, однак в звязку з відсутністю купівельного попиту з боку покупців майно боржника не реалізувалося.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що майно боржника не реалізувалося в звязку з відсутністю купівельного попиту з боку покупців та жодним чином не через дії боржника ОСОБА_2.

Також, як вбачається з подання державного виконавця, останній зазначає, що рішення суду до дня звернення з відповідним поданням боржником ОСОБА_2 кизи не виконано.

Разом з тим, відсутність доказів невиконання рішення суду ОСОБА_2 кизи позбавляють суд обєктивної можливості дійти висновку про те, чи рішення суд не виконано у повному чи частковому обсязі, що також являється істотною обставиною, яка повинна враховуватися при вирішенні питання зазначеного у поданні.

Сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов'язань, про що вказує державний виконавець у поданні, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов'язків.

Таким чином, звернувшись з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, не надав суду належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про ухилення боржника ОСОБА_2 кизи від виконання покладених на неї судом зобовязання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не доведено ухилення боржника ОСОБА_2 кизи від виконання зобовязань за виконавчим листом №703/1556/16-ц, виданого 15 серпня 2016 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області, в звязку з чим у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Конституції України, ст.ст. 76, 77, 81, 89, 247, 257, 260, 261, 441 ЦПК України, Законом України «Про порядок виїзду з України громадян України», Законом України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 Гюльмамед - кизи без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області, а матеріали справ надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Л.А. Пасацька