04 квітня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку заочного загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Донецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивач ОСОБА_2 28.12.2018 року звернулася до суду з позовом до Донецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в обґрунтування якого зазначив, що 17.02.2014 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. 13.11.2006 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори, згідно якого вона зробили розпорядження щодо вищевказаної квартири, яка на випадок її смерті заповідана позивачу. 03.02.2017 року позивач звернувся до Приватного нотаріусу Лиманського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини, натомість йому було відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надано доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час смерті. З огляду на вищевикладене, просить суд визнати за ним право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 65,9 кв.м., в тому числі житловою 44,9 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 17 лютого 2014 року.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 02.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.01.2019 року витребувано у державного нотаріусу Другої Донецької державної нотаріальної контори, інформаційні довідки зі Спадкового реєстру щодо наявності чи то відсутності спадкової справи після смерті ОСОБА_3, яка померла 17.02.2014 року.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 28.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Представник Донецької міської ради в судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона знає позивача ОСОБА_2 з 2002 року, оскільки вони разом працювали. Також зазначила, що вона бувала в гостях у позивача та бачила його матір, надавала останній медичну допомогу. Їй також відомо зі слів позивача та вона сама безпосередньо бачила, що ОСОБА_2 постійно проживав разом з ОСОБА_3 однією сімєю за адресою: АДРЕСА_1, до смерті останньої.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, вислухавши пояснення представника позивача та свідка, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно свідоцтва про народження серія ІV-НО № 326073 від 19.07.1979 року, виданого Ворошилівським відділом РАЦС м. Донецька, ОСОБА_2 народився 01.07.1979 року, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_3.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.07.1999 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 прийняла у власність в порядку спадкування за законом після смерті чоловіку ОСОБА_5, квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Відомості про реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, внесено 19.11.2017 року до реєстру прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 8532568.
Згідно заповіту від 13.11.2006 року посвідченого державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 зробили розпорядження відносно квартири, яка належить їй на праві власності і розташована за адресою: АДРЕСА_1, на випадок її смерті заповідає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до свідоцтва про смерть серія І-НО № 760625 від 18.02.2014 року, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 померла 17.02.2014 року, про що складено відповідний актовий запис за № 187.
Постановою Приватного нотаріусу Лиманського міського нотаріального округу від 03.02.2017 року ОСОБА_2 відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надано доказів сумісного проживання зі спадкодавцем на час смерті.
Згідно Інформаційної довідки № 54931666 від 30.01.2019 року, 13.11.2006 року державним нотаріусом Першої Донецької державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно Інформаційної довідки № 54931649 від 30.01.2019 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася та свідоцтво право на спадщину не видавалося.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Ст. 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.
Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлений можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за заповітом, до складу якої входить нерухоме майно квартира, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню, так як способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 328, 392, 1216-1217, 1228, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_2 до Донецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.
Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру, що розташована за адресою: місто Донецьк, проспект Ватутіна, будинок № 3 (три)АДРЕСА_2 (сто), загальною площею 65,9 кв.м., в тому числі житловою 44,9 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 17 лютого 2014 року.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

Відповідач: Донецька міська рада, юридична адреса Донецька область, м. Краматорськ, вул. Транспортна, буд. № 2, код за .

Повний тест рішення виготовлено 05 квітня 2019 року

Суддя Н.О. Хацько