УХВАЛА

04 березня 2019 року

м. Київ

справа № 390/131/18

провадження № 61-3596ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ? приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз Вікторія Ігорівна, про встановлення правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2018 року в задоволенні вказаного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності правочину та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким було зареєстровано право власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 на підставі договору міни від 22 квітня 2015 року № 581 відмовлено.

В задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали відмовлено.

15 лютого 2019 року (відповідно до відмітки на конверті) представник ОСОБА_1 ? ОСОБА_2, направив до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2019 року, в якій просив скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом із таких підстав.

До касаційної скарги додана квитанція про сплату судового збору у розмірі 1 409,60 грн. Однак, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, доданий до касаційної скарги документ не підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання позову) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позов про встановлення недійсності правочину та застосування наслідків його недійсності є позовом майнового характеру.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З урахуванням наведеного скаржнику слід надати суду документ, що підтверджує вартість нерухомого майна, щодо якого заявлено позов, та оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги скаржнику необхідно додати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

З огляду на зміст наведеної норми закону, скаржнику необхідно надати суду дві копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів для інших учасників справи.

Крім того, заявником усупереч пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України не зазначено дати отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на постанову Кропивницького апеляційного суду від 31 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа ? приватний нотаріус Кіровоградського районного нотаріального округу Томаз Вікторія Ігорівна, про встановлення правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько