КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/6824/17 Головуючий у суді першої інстанції: Селезньова Т.В.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/825/2019 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 06 листопада 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 014-406-КА, за умовами якого позичальник ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 30 320,00 доларів США зі сплатою 12,30 % річних за користування кредитом та кінцевим строком погашення в терміни встановлені графіком погашення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов цього договору. Відповідно до графіку погашення кредиту кредит повинен бути повернутий у повному обсязі не пізніше 05 листопада 2014 року.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_4 умов кредитного договору станом на 11 жовтня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 8047,04 доларів США, з яких 3 925,89 доларів США заборгованості за кредитом, 2 464,15 доларів США нараховані та несплачені проценти за користування кредитними коштами, 1 063,92 доларів США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 593,08 доларів США пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_4 на користь банку суму заборгованості.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м.Київ, вул. Ковпака,29, ідентифікаційний код 00039019) за договором кредиту № 014-406-КА від 06.11.2007 та за договором про внесення змін № 1 договору кредиту № 014-406-КА від 06.11.2007 заборгованість за кредитом 3925,89 доларів США; заборгованість за відсотками - 2464,15 доларів США, всього за зобов'язаннями у іноземній валюті стягнуто 6390,04 доларів США (шість тисяч триста дев'яносто доларів 04 центи); стягнуто пеню за несвоєчасне повернення кредиту за період з 02.11.2016 по 10.10.2017 у сумі 26319,79 грн.; пеню за несвоєчасне повернення відсотків за користування кредитом за період з 02.11.2016 по 10.10.2017 у 14834,56 грн., витрати по сплаті судового збору 3144,91 грн, всього стягнуто за зобов'язаннями у національній валюті 44299 (сорок чотири тисячі двісті дев'яносто дев'ять) грн. 26 коп.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, представник відповідача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості по кредиту за період з 10 січня 2014 року по 10 жовтня 2014 року в сумі 3568,89 доларів США, та позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам за кредит за період з 06.11.2007 по 02.11.2014 в сумі 2 463,52 доларів США відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції безпідставно не перевірено розрахунок заборгованості первинним документам. Не погоджуючись із розрахунком заборгованості, вказував на те, що деякі платежі на погашення заборгованості відповідач ніколи не здійснювала, зарахування таких платежів, якщо вони дійсно були сплачені, здійснені невідомою особою та відбувалося не з волі позичальника. Вважає, висновок суду про переривання позовної давності вчиненням вищевказаних платежів таким, що суперечать положенням частини першої статті 264 ЦК України, оскільки перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання свого боргу або обов'язку, однак платіж, якщо він відбувався, надійшов поза волею боржника.

У судовому засіданні 28 січня 2019 року представник відповідача ОСОБА_3 заявив клопотання про витребування у позивача виписки з особового рахунку боржника та первинних документів про погашення заборгованості ОСОБА_4 Колегією суддів задоволено клопотання представника відповідача шляхом постановлення протокольної ухвали від 28 січня 2019 року із витребуванням у Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» документів з виконання умов кредитного зобов'язання ( а.с. 164, 167).

У судовому засіданні 04 березня 2019 року за клопотання представника відповідача ОСОБА_3 оголошено перерву для ознайомлення з матеріалами, які надійшли від позивача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на виконання запиту суду (а.с. 234).

В наступне судове засідання, призначене на 18 березня 2019 року, учасники справи не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_3 надіслав клопотання про можливість розгляду справи у його відсутності. У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк», суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги позивачем та зазначені ним у позові обставини є доведеними. В частині вимог про стягнення пені за порушення термінів погашення грошового зобов'язання за період з 11 червня 2016 року по 01 листопада 2016 року, судом першої інстанції відмовлено у позові ПАТ «Укрсоцбанк» з підстав пропуску строку звернення до суду з такою вимогою.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06 листопада 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 014-406-КА, за умовами якого позичальник ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 30 320,00 доларів США зі сплатою 12,30 % річних за користування кредитом та кінцевим строком погашення в терміни встановлені графіком погашення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов цього договору. За умовами пункту 1.1.2. договору кінцевий строк погашення кредиту визначено 05 листопада 2014 року.

Позичальник зобов'язувався сплачувати платежі за кредитом щомісячно до 10 числа кожного місяця згідно графіку погашення заборгованості. Згідно визначеного сторонами графіку погашення заборгованості по кредиту у пункті 1.1.1. договору повернення кредиту здійснюється у валюті кредиту, рівними частинами щомісячно у розмірі 361,00 доларів США.

Сплата процентів здійснюється у валюті кредиту у період з 01 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти - пункт 2.4.1. договору.

У разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених пунктом 2.4. договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1. договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення платежу, що діє у період прострочення - пункт 4.1. договору.

Додатковою угодою від 01 березня 2010 року до договору кредиту № 014-406-КА від 06 листопада 2007 року сторони дійшли згоди про внесення змін до договору кредиту в частині графіку погашення основного боргу. Згідно вказаного графіку повернення кредиту, починаючи з вересня 2010 року, здійснюється у валюті кредиту, рівними частинами щомісячно у розмірі 403,00 доларів США, з останнім платежем у листопаді 2014 року в сумі 422,15 доларів США. Інші умови договору кредиту № 014-406-КА від 06 листопада 2007 року залишаються незмінними (а.с. 9).

03 вересня 2014 року сторонами укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 014-406-КА від 06 листопада 2007 року, за умовами якого сторонами визначено, що станом на дату укладення цього договору про внесення змін № 1 заборгованість за договором кредиту складає такий розмір: заборгованість за кредитом в сумі 6 064,15 доларів США (підпункт 2.1.); заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 884,13 доларів США (підпункт 2.2.) - а.с. 16.

У підпункті 3.1. договору про внесення змін № 1 сторонами встановлено, що погашення залишку заборгованості позичальника за кредитом в сумі 4 851,32 доларів США здійснюється позичальником в наступному порядку: заборгованість в сумі 1 455,40 доларів США до 03 вересня 2014 року; заборгованість в сумі 1 455,40 доларів США до 31 жовтня 2014 року; заборгованість в сумі 1 940,52 доларів США до 04 листопада 2014 року.

Погашення залишку заборгованості позичальника за кредитом в сумі 1 212,83 доларів США здійснюватиметься позичальником одним платежем 05 листопада 2014 року - підпункт 3.2. договору про внесення змін № 1.

Погашення заборгованості позичальника за процентами в сумі, зазначеній у підпункті 2.2. договору про внесення змін № 1 (відстрочені проценти) здійснюватиметься позичальником одним платежем 05 листопада 2014 року - підпункт 3.3. договору про внесення змін № 1.

Встановлено проценту ставку за користування кредитом у розмірі 1 % річних до 04 листопада 2014 року - підпункт 3.4. договору про внесення змін № 1.

Сторонами узгоджено, що сплата строкових (поточних) процентів за користування кредитом, які нараховуються з 03 вересня 2014 року, здійснюється в загальному порядку, передбаченому договором кредиту - підпункт 3.5. договору про внесення змін № 1.

У пункті 3.10. договору про внесення змін № 1 сторонами, зокрема визначено, що у разі належного виконання позичальником умов, які викладені у підпунктах 3.1. та 3.5. цього договору про внесення змін № 1, залишкова заборгованість позичальника перед кредитором за договором кредиту, а саме: залишкова заборгованість за кредитом, зазначена у підпункті 3.2. цього договору про внесення змін № 1, а також процентами, зазначеними у підпункті 2.2. цього договору про внесення змін № 1, підлягає анулюванню (прощення).

Окремим договором від 03 вересня 2014 року про внесення змін № 1 до договору до договору кредиту № 014-406-КА від 06 листопада 2007 року сторонами визначена черговість виконання грошового зобов'язання позичальника з погашення заборгованості в сумі 1 455,40 доларів США, що підлягала сплаті до 03 вересня 2014 року; заборгованість в сумі 1 455,40 доларів США, що підлягала сплаті до 31 жовтня 2014 року; заборгованість в сумі 1 940,52 доларів США, що підлягала сплаті до 04 листопада 2014 року. Визначена наступна черговість: прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за кредитом; прострочена заборгованість за нарахованими процентами; строкова заборгованість за нарахованими процентами; пеня за порушення строків погашення кредиту та сплати процентів; інші штрафні санкції - пункт 1.3. договору про внесення змін № 1. Інші умови договору кредиту № 014-406-КА від 06 листопада 2007 року залишаються незмінними (а.с. 17).

Факт укладення договору на умовах, визначених у ньому, та отримання грошових коштів підтверджується договором, додатковою угодою та договорами про внесення змін до нього, копією заяви про видачу готівки, та не заперечується відповідачем у справі (а.с. 5-6, 9, 10,11,81).

Із наданих позивачем письмових доказів вбачається, що на виконання умов кредитного договору позичальником сплачено 17 127,93 доларів США на погашення кредиту та 14 614,52 доларів США на погашення нарахованих процентів.

Розрахунок заборгованості свідчить про те, що позичальником останній платіж на погашення кредиту та нарахованих процентів за користування кредитом здійснено 03 листопада 2014 (а.с. 14-21).

У зв'язку з порушенням позичальником строків повернення кредиту та процентів за користування кредитом, що встановлені договором та виникненням заборгованості кредитор 02 листопада 2017 року звернувся до суду, пред?явивши позов про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором, а також пеню за порушення термінів погашення грошового зобов'язання.

Обрахована станом на 11 жовтня 2017 року заборгованість відповідача перед ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитом становить суму 8047,04 доларів США, з яких 3 925,89 доларів США сума заборгованості за кредитом (залишок), 2 464,15 доларів США нараховані та несплачені проценти за користування кредитними коштами за період з 03 вересня 2014 року по 10 жовтня 2017 року.

За порушення термінів погашення грошового зобов'язання позивачем нарахована пеня за період з 11 жовтня 2016 року по 10 жовтня 2017 року у розмірі 44 053,30 грн., з яких 28 285,57 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 15 767,73 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами (а.с. 14-21).

Відповідач подав заяву до суду першої інстанції про застосування позовної давності у спорі (а.с. 101-103).

Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, судова колегія виходить з такого.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Встановленні фактичні обставини у справі на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що позичальник ОСОБА_4 згідно кредитного договору № 014-406-КА від 06 листопада 2007 року, з урахуванням внесених змін до нього, взяті на себе зобов'язання не виконала, у передбачений в договорі термін грошові кошти не повернула, унаслідок чого виникла заборгованість.

Поданий позивачем детальний розрахунок та виписка по особовому рахунку ОСОБА_4 підтверджують заборгованість за кредитом (тіло) позичальника перед кредитором в сумі 3 925,89 доларів США.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено статтею 1050 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача заборгованість по кредиту (тіло) у розмірі 3 925,89 доларів США є доведеною та підлягає задоволенню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача про те, що заявлена до стягнення заборгованість по кредиту в сумі 3 568,89 доларів США виходить за межі позовної давності, оскільки виникла за період з 10 січня 2014 року по 10 жовтня 2014 року, колегія суддів виходить з такого.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено колегією суддів при розгляді справи, що за умовами останніх змін № 1 до кредитного договору сторонами визначено остаточну суму заборгованості за кредитом (тіло) станом на 03 вересня 2014 року в сумі 6 064,15 доларів США та узгоджено графік її погашення (а.с.10). На виконання умов договору відповідачем сплачено 03 вересня 2014 року суму 1 455,40 доларів США та 03 листопада 2014 року - 682,86 доларів США.

Підписання позичальником змін до договору та проведення часткової оплати на погашення заборгованості свідчить про визнання нею свого боргу та переривання перебігу позовної давності. В силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Оскільки залишок заборгованості в сумі 3 925,89 доларів США (6 064,15 доларів США за мінусом сплачених платежів 1 455,40 доларів США та 682,86 доларів США) позичальник у передбачені у договорі про внесення змін № 1 терміни грошові кошти не повернула, кредитор 02 листопада 2017 року, тобто в межах загальної позовної давності тривалістю у три роки, звернувся до суду з вимогою про захист цивільного права.

За наведених обставин доводи скарги щодо спливу строку, у межах якого кредитор міг звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитом (тіло), не знайшли свого підтвердження.

Також не узгоджуються з умовами останніх змін № 1 до кредитного договору і доводи апеляційної скарги відповідача в частині пропуску строку звернення кредитора з вимогою про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами в сумі 2 463,52 доларів США, яка за твердженням відповідача виникла за період з 06 листопада 2007 року по 02 листопада 2014 року.

Так, внесеними змінами до умов кредитного договору від 03 вересня 2014 року сторонами зобов'язання визначено, що станом на 03 вересня 2014 року заборгованість по процентам за користування кредитом (відстрочені проценти) становить суму 884,13 доларів США та підлягає сплаті позичальником одним платежем 05 листопада 2014 року - підпункт 2.2., 3.3. Сплата строкових (поточних) процентів за користування кредитом, які нараховуються з 03 вересня 2014 року, здійснюється в загальному порядку, передбаченому договором кредиту - підпункт 3.5.

Після підписання змін до умов кредитного договору від 03 вересня 2014 року позичальником частково проведена оплата по нарахованим строковим (поточним) процентам за період з 03 вересня 2014 року по 05 листопада 2014 року. Платежі від позичальника надійшли 03 вересня 2014 року та 03 листопада 2014 року. Із загальної суми проведених платежів цього дня в сумі 1 455,40 доларів США (03 вересня 2014 року) та в сумі 682,86 доларів США (03 листопада 2014 року) кредитор у порядку черговості виконання грошового зобов'язання, що визначена сторонами договору, зарахував на погашення заборгованості по нарахованим строковим (поточним) процентам за період з 03 вересня 2014 року по 05 листопада 2014 року суму 4,74 доларів США. За цей період залишок заборгованості по нарахованим строковим (поточним) процентам становить розмір 4,76 доларів США, який не сплачений позичальником.

Також позичальником не здійснено погашення заборгованості по процентам за користування кредитом (відстрочені проценти) в сумі суму 884,13 доларів США, яку вона зобов'язувалась сплатити одним платежем 05 листопада 2014 року.

Підписання позичальником змін до договору та проведення часткової оплати на погашення заборгованості по нарахованим строковим (поточним) процентам підтверджують факт переривання позовної давності, а тому в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Оскільки залишок заборгованості по нарахованим строковим (поточним) процентам за період з 03 вересня 2014 року по 05 листопада 2014 року в сумі 4,76 доларів США позичальник не сплатила у позасудовому порядку, а також не здійснила 05 листопада 2014 року платіж на погашення заборгованості по процентам за користування кредитом (відстрочені проценти) в сумі суму 884,13 доларів США, кредитор 02 листопада 2017 року, тобто до збігу трьох років загальної позовної давності, пред'явив вимоги до позичальника у судовому порядку.

За встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду і в частині вимог про стягнення заборгованості за процентами на загальну суму 888,89 доларів США (4,76 доларів США + 884,13 доларів США) за період з 03 вересня 2014 року по 05 листопада 2014 року.

Твердження представника відповідача про те, що відповідач ніколи не здійснювала оплату деяких платежів на погашення заборгованості ґрунтується на припущеннях та спростовуються даними виписки по особовому рахунку позичальника, в якій містяться записи про банківські операції, здійсненні протягом операційного дня та є підтвердженням виконання позичальником умов кредитного договору протягом періоду з 06 листопада 2007 року по 03 листопада 2014 року. Виписку по особовому рахунку позичальника ОСОБА_4, колегія суддів визнає належним та допустимим письмовим доказом на підтвердження заборгованості позичальника перед банком, в ньому зазначено як розмір виданого кредиту, так і суми сплачених позичальником платежів на виконання кредитного зобов?язання та періоди і суми виникнення заборгованості. Із відомостями, що містяться у виписці по особовому рахунку позичальника, представник відповідача ОСОБА_3 ознайомлений, доказів на спростування фактичного розміру заборгованості по кредитному зобов?язанню, який виник у позичальника перед ПАТ «Укрсоцбанк» суду не надав.

Таким чином, наведені доводи в апеляційній скарзі щодо пропуску строку звернення кредитора ПАТ «Укрсоцбанк» з позовом в суд не знайшли свого підтвердження, а тому не дають підстави для висновку про відмову в позові (в частині вимог) з цих підстав.

Разом з тим, за частиною 4 статті 367 ЦПК України апеляційний суд не обмежений наведеними в апеляційній скарзі доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіряючи висновки суду першої інстанції в частині вирішення вимог про стягнення нарахованих та несплачених процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2 464,15 доларів США, а також стягнення пені за порушення термінів погашення грошового зобов'язання, колегія суддів виходить з такого.

За умовами укладеного кредитного договору № 014-406-КА від 06 листопада 2007 року, з урахуванням внесених змін до нього, банк надав позичальнику суму кредиту, а останній зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, не пізніше 05 листопада 2014 року.

Визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих та несплачених процентаї за користування кредитними коштами у розмірі 2 464,15 доларів США містить період з 03 вересня 2014 року по 10 жовтня 2017 року.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання.

Вказаний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18.

Отже, ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції не врахував, що у банка відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти після закінчення строку його дії, тобто після 05 листопада 2014 року.

За таких обставин, колегій суддів дійшла висновку про те, що кредитор ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентів за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 03 вересня 2014 року по 05 листопада 2014 року сума заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам за користування кредитними коштами, за мінусом сплачених позичальником за цей період платежів в сумі 4,74 доларів США, становить розмір 888,89 доларів США, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по нарахованим та несплаченим процентам за користування кредитними коштами за період з 06 листопада 2014 року по 10 жовтня 2017 року в сумі 1 575,26 доларів США є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Також вирішуючи вимоги позивача в частині стягнення пені за порушення термінів погашення грошового зобов'язання, судом першої інстанції не враховано наступне.

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (частина перша статті 549 ЦК України). Пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов'язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов'язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов'язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов'язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі.

Укладений сторонами кредитний договір № 014-406-КА від 06 листопада 2007 року, з урахуванням внесених змін до нього, встановлює окремі зобов'язання, які деталізують обов'язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, так і кінцевий термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості до 05 листопада 2014 року.

За умовами пункту 4.1. договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, визначених пунктом 2.4. договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п. 1.1. договору, позичальник сплачує кредиторові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення платежу, що діє у період прострочення.

Перевіривши розрахунок заборгованості ПАТ «Укрсоцбанк», колегіє суддів встановлено, що за основу визначення розміру заборгованості по пені за порушення термінів погашення грошового зобов'язання позивачем покладено період прострочення виконання грошового зобов'язання з 11 жовтня 2016 року по 10 жовтня 2017 року, тоді як строк кредитування за умовами укладеного між сторонами договору припинився 05 листопада 2014 року.

Оскільки право позивача нараховувати заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитними коштами припинилося зі спливом строку кредитування (05 листопада 2014 року), тому вимога позивача про стягнення неустойка за порушення термінів погашення грошового зобов'язання за період з 11 жовтня 2016 року по 10 жовтня 2017 року в сумі 44 053,30 грн., з яких 28 285,57 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 15 767,73 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Неправильне застосування судом першої інстанції зазначених норм матеріального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення справи, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового рішення про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк». З ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 014-406-КА від 06.11.2007, із змінами до нього, в сумі 4 814,78 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3 925,89 доларів США та заборгованості по процентам за користування кредитними коштами у розмірі 888,89 доларів США. В іншій частині вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» слід відмовити.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню (59,83%), тому за положеннями частини 3 статті 141 ЦПК України понесені та документально підтвердженні судові витрати (судовий збір) позивачем підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме у розмірі 1 920,00 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул. Ковпака, 29, ідентифікаційний код 00039019) заборгованість за кредитним договором № 014-406-КА від 06.11.2007, із змінами до нього, в сумі 4 814,78 доларів США, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3 925,89 доларів США та заборгованості по процентам за користування кредитними коштами у розмірі 888,89 доларів США. В іншій частині вимог Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (м. Київ, вул. Ковпака,29, ідентифікаційний код 00039019) судовий збір у розмірі 1 920,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 квітня 2019 року.

Головуючий

Судді: