ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

справа №643/16341/17

провадження № 22ц/818/429/19

14 січня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Литвин О.Б.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року (суддя Скотар А.Ю.)

по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер їх батько - ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги після померлого є позивачі - доньки спадкодавця та відповідач - дружина останнього.

З матір'ю позивачів ОСОБА_5 померлий розлучився у 1988 році та в 90-х роках одружився з відповідачкою, після чого відносини доньок з батьком почали погіршуватись, а після того як відповідач вигнала їх з батьківського дому, припинились взагалі. Після того батько життям дітей не цікавився і останнім часом вони взагалі не спілкувались.

Про смерть батька ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дізнались після спливу 6-місячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини від знайомої, отже вчасно подати заяви про прийняття спадщини не мали можливості. Відповідач про смерть батька позивачів не повідомляла.

Посилаючись на вказані обставини, просили визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини та надати додатковий строк у три місяці для прийняття спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги.

Відповідач проти позову заперечувала.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02.07.2018 року позов задоволено. Надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання до Третьої Харківської державної нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати.

Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що позивачами не було доведено поважності причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачі зазначили, що вони не були своєчасно повідомлені нотаріусом про відкриття спадщини та пропустили строк для подання заяв про прийняття спадщини через приховування відповідачем факту смерті батька.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина (а.с.6).

Сторони є спадкоємцями першої черги після ОСОБА_4, а саме, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - доньки померлого, ОСОБА_3 - дружина останнього (а.с. 6-10, 12, 13, 23).

На момент смерті ОСОБА_4 мешкав та був зареєстрований в АДРЕСА_1. Там же з 2002 року зареєстрована і мешкає ОСОБА_3 (а.с. 24).

01.12.2017 року позивачі звернулись до Третьої Харківської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12) та від 04 листопада 2015 року у (справа № 6-1486цс15).

Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачі зазначали приховування від них факту смерті батька ОСОБА_3 з метою усунення їх від спадщини. Про вказані обставини, на їх думку, свідчить також неповідомлення відповідачем державного нотаріуса про наявність інших спадкоємців за законом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилався на необізнаність позивачів про смерть батька понад 6 місяців після її настання як на поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини, не врахувавши, що вказану обставину не може бути визнано поважною причиною пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини.

Проживаючи в одному населеному пункті, у якому на час відкриття спадщини мешкав спадкодавець, і в межах якого розташоване спадкове майно, позивачі не надали переконливих доказів, що вони не могли знати про його смерть, а тому сама по собі відсутність такої інформації, не є тією об'єктивною і непереборною обставиною, що перешкодила вчинити дії щодо прийняття спадщини. Навпаки, вона свідчить про те, що позивачі не виявляли бажання довідатися про життя померлого, а значить і своєчасно дізнатися про його смерть.

Доводи про несвоєчасне вчинення нотаріусом дій, спрямованих на повідомлення позивачів про наявність відкритої спадкової справи після смерті батька на висновки суду не впливають, зважаючи на відсутність відомостей про заповіт на їх ім'я у Спадковому реєстрі. Ця обставина не є визначальною, ураховуючи, що з дотриманням загальноприйнятих норм поведінки доньки померлого мали можливість цікавитися життям та здоров'ям спадкодавця та знати про його смерть.

Крім того, хвороба та ІІІ група інвалідності ОСОБА_1 не можуть бути визнані поважними підставами для несвоєчасного звернення до нотаріальної контори, оскільки належних доказів неможливості скористатися послугами поштового зв'язку останньою не надано.

Таким чином, вирішуючи спір, врахувавши положення частини третьої статті 1272 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, колегія суддів дійшла висновку про те, що безспірних доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивачі не надали, що у силу статті 12, 81 ЦПК України є їх процесуальним обов'язком. Сама по собі відсутність у позивачів інформації про смерть спадкодавця не свідчить про наявність об'єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини, а отже не може бути підставою для задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно п.,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 липня 2018 року- скасувати.

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 січня 2019 року.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко