Справа №295/5677/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянув в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту №281/20-177 за тілом кредиту та відсотками у розмірі 54814 доларів США 98 центів у гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день винесення рішення та меню у розмірі 215626,58 грн. При цьому посилається на те, що 31.10.2006р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №281/20-177, за яким останній отримав кредит у розмірі 36000 доларів США зі сплатою відсотків за його користування. Умови договору відповідач не виконував належним чином, щомісячно кредит не погашав, таким чином утворилась заборгованість за тілом кредиту та відсотками в сумі 54814,98 дол. США та пенею в сумі 215626,58 грн. станом на 01.10.2015 року.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Семенцової Л.М. від 22.04.2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Зосименка О.М. від 02.08.2017 року справу прийнято до свого провадження.

Ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 08.05.2018 року по справі призначено судово-економічну експертизу, зупинено провадження у справі та виправлено описку.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Зосименка О.М. від 11.09.2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 15.11.2018 року справу прийнято до свого провадження з розглядом її у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 17.12.2018 року зупинено провадження по справі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19.12.2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 від 13.12.2018 року про відвід головуючого судді Полонця С.М. у цивільній справі №295/5677/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відмовлено.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 22.12.2018 року відновлено провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала заяву про проведення засідання без її участі, в якій підтримала позов та просила його задовольнити, не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позов не надав, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 31.10.2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 був укладений договір про надання невідновлювальної кредитної лінії №281/20-177 зі сплатою 13% річних з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 30.10.2021 року.

09.07.2009 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору відповідно до якої сума кредиту становить 37545,32 доларів США, а відсоткова ставка з 20.10.2008 року на рівні 15% річних.

Свої зобовязання перед ОСОБА_2 банк виконав повністю та надав вказаному відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов вищезазначеного кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_2 порушив умови вищезазначеного кредитного договору та допустив заборгованість станом на 01.10.2015 року, яка складає 64940,37 доларів США, з яких: сума заборгованості за кредитом 33049,32 дол. США; сума заборгованості за відсотками 21765,66 дол. США; пеня 215626,58 грн.

Станом на 08.01.2019 року сума заборгованості за тілом кредиту та відсотками в розмірі 54814,98 дол. США в еквіваленті за курсом НБУ становить 1518890,21 грн.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.

Підстави виникнення цивільних прав та обовязків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

За приписом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (стаття 530 ЦПК України).

Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Згідно ст.1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.

Позивачем надано копії відповідних документів.

Відповідач не скористався своїм правом надати суду докази на підтвердження належного виконання ним зобов'язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та позовних вимог взагалі.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги банку до відповідача про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, ч.4 ст.223, 259, 263, 265, гл.11 розд.10 ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 611, 1054 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за Договором про надання невідновлювальної кредитної лінії №281/20-177 від 31.10.2006 року за тілом кредиту та відсотками у розмірі 54814 доларів США 98 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 09.01.2019 року становить 1518890 грн. 21 коп., та пеню в розмірі 215626 грн. 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» судовий збір в сумі 20746 грн. 10 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: