Справа № 404/758/19
Номер провадження 2/404/188/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,

за участі секретаря - Мосійчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Кіровоградської області, треті особи: Кіровоградська місцева прокуратура, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду ,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Державної казначейської служби України, Прокуратури Кіровоградської області, треті особи: Кіровоградська місцева прокуратура, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10 грудня 2012 року позивачу було предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

У період з 2012 р. по 2019 р. тривав розгляд справи, вироки відносно позивача неодноразово скасовувались та відбувався новий розгляд справи.

Так, 05 грудня 2014 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності строком на 1 (один) рік. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_1 звільнено від вказаного основного та додаткового покарання у звязку із закінченням строків давності.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2015 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2014 року стосовно ОСОБА_1 скасовано, а кримінальне провадження № 00ОО432 за обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 366 КК України направлено до того ж суду на новий розгляд.

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 квітня 2018 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 366 КК України визнано невинуватим і виправдано.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 29 січня 2019 року вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 квітня 2018 року залишено без змін.

Вказує, що внаслідок незаконних дій прокуратури, суду, позивачу завдано моральної шкоди, незаконне та довготривале притягнення його до кримінальної відповідальності порушило нормальні стосунки з оточуючими людьми, очорнило та принизило в очах всіх близьких людей, викликало недовіру в родичів, співробітників, сусідів. Крім того, факт незаконного притягнення до кримінальної відповідальності відобразився на здоров'ї родичів.

Позивач був позбавлений звичайного людського спокою, душевної врівноваженості, перебував у постійному напруженні, в пригніченому і приниженому стані, постійно очікуючи або виклику слідчого, або перебуваючи у стані очікування чергового судового засідання.

За вказаного, просить стягнути 307 271 грн. 90 коп. (4173 грн. х 73 місяці 19 днів) на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01.02.2019 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання /а.с. 6-7/.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті /а.с. 76-77/.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила задовольнити.

Представник відповідача Державної казначейської служби України в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що при визначені розміру моральної шкоди у сумі 307 271 грн. 90 коп. позивачем значно завищено суму відшкодування шкоди, порівняно з відповідним мінімальним розміром встановленим вищезазначеним Законом та не вказано обґрунтованого розрахунку розміру моральної шкоди.

Звертав увагу на відсутність належних доказів завдання моральних страждань, оскільки вони ґрунтуються лише на суб'єктивних твердженнях позивача не підтверджених належними доказами, що є лише суб'єктивними припущеннями та не можуть братися судом до уваги.

Представник відповідача прокуратури Кіровоградської області в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково та не заперечила проти стягнення розміру мінімальної моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню ОСОБА_1 в сумі 271245 грн. (65 місяців х 4173 грн.).

Представник третьої особи Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог.

В судове засідання представник третьої особи Кіровоградської місцевої прокуратури не з»явився, повідомлений судом про час та місце розгляду справи належним чином, через канцелярію суду керівник Кіровоградської місцевої прокуратури надав заяву, якою просив провести розгляд справи без участі представника, рішення по справі прияти відповідно до вимог чинного законодавства /а.с. 49/.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 10.12.2012 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000432 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України /а.с. 60-62/.

29.08.2013 року у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_1 /а.с. 63-73/.

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.04.2018 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у предявленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 366 КК України визнано невинуватим і виправдано його /а.с. 38-43/.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду м. Кіровограда від 29.01.2019 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_2 - залишено без задоволення; на підставі ст.404 ч.3 КПК України вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.04.2018 року щодо ОСОБА_1, яким у пред'явленому обвинуваченні за ч.1 ст.366 КК України його визнано невинуватим та виправдано змінено, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у пред'явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 366 КК України визнано невинуватим і виправдано, у зв'язку з не встановленням достатніх доказів для доведеності винуватості в суді і вичерпанні можливості їх отримання на підставі ст.284 ч.1 п.3 КПК України /а.с. 14-22/.

Позивач перебував під слідством та судом з 29.08.2013 року по 29.01.2019 року, що становить 65 місяців.

Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінив у 307 271 грн. 90 коп.

Право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень встановлено статтею 56 Конституції України.

Згідно частин першої, другої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 1 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян .

У випадках, зазначених у частині першій вищевказаної статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Пунктом 1 статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду.

Статтею 3 зазначеного Закону встановлено, що у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові, відшкодовуються (повертаються), зокрема: 4) суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала внаслідок протиправної поведінки щодо неї самої, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частиною 2 статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, якщо шкоду завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування, як запобіжного заходу, тримання під вартою.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» питання про відшкодування моральної шкоди у зазначених випадках та її розмір вирішується за заявою громадянина ухвалою суду першої інстанції, який розглядав кримінальну справу або якому вона мала бути підсудна.

Розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Отже, межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року № 6-2203цс15.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні.

Враховуючи період перебування ОСОБА_1 під слідством та судом з 29.08.2013 року по 29.01.2019 року (65 міс.) розмір відшкодування моральної шкоди складає 271 245 грн. (4 173 грн. х 65 міс.).

Відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою за рахунок коштів державного бюджету відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845.

Згідно п.35 Порядку казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду.

Відповідно до п.9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України рішення суду про стягнення коштів державного бюджету виконується виключно Державною казначейською службою України (центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів).

Пунктами 5 та 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011, казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Враховуючи вищевикладені норми, стягнення на користь позивача з Державного бюджету України повинно відбуватись через Державну казначейську службу України.

На підставі ст.ст.81,82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що за кожен місяць перебування під слідством чи судом для вирахування суми моральної шкоди необхідно виходити з розміру не менше одного мінімального розміру з заробітної плати за кожен місяць такого перебування (ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду») встановлено лише мінімальний розмір відшкодування такої шкоди.

Максимальний розмір відшкодування указаної шкоди законом не встановлений, однак повинен визначатися компетентним органом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань з урахуванням при цьому вимог розумності та справедливості.

З урахування обсягу заподіяної позивачу шкоди, глибину та тривалість його моральних страждань внаслідок незаконного перебування під слідством та судом, більше п»яти років, що призвело до порушення нормальних життєвих зв'язків, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди у розмірі 271 245 грн., який є співмірним із мінімальним розміром відшкодування.

Керуючись ст. 23, 1167, 1176 ЦК України, Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 77, 81, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Кіровоградської області, треті особи: Кіровоградська місцева прокуратура, Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства, прокуратури та суду задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 271 245 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1);

відповідач: Державна казначейська служба України (місцезнаходження: вул. Бастіонна, 6, м. Київ, );

відповідач: Прокуратура Кіровоградської області (місцезнаходження: вул. Верхня Пермська, 4, м. Кропивницький);

третя особа: Кіровоградська місцева прокуратура (місцезнаходження: вул. Є.Чикаленка, 11, м. Кропивницький);

третя особа: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області (місцезнаходження: вул. Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький, ідентифікаційний код юридичної особи 40108709).

Повний текст рішення суду складено 05.04.2019 року.

Суддя Кіровського В. В. Мохонько

районного суду

м.Кіровограда