Постанова

Іменем України

14 січня 2019 року

м. Київ

справа № 610/1324/17

провадження № 61-28564св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23 серпня 2017 року у складі судді Стригуненко В. М. та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Яцини В. Б., Бурлаки І. В., Карімової Л. В.,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2017 року Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації (далі - УСЗН Балаклійської районної державної адміністрації) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення 13 020,65 грн незаконно отриманої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 09 грудня 2014 року по 08 червня 2015 року.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач не повідомила УСЗН Балаклійської районної державної адміністрації про наявність у неї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10?кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок № 505), є підставою для відмови у призначенні такої адресної допомоги. Врахувавши викладене, а також те, що відповідач у добровільному порядку повернула частину грошової допомоги у сумі 200,00 грн, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 12 820,65 грн надміру сплаченої грошової допомоги.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 23 серпня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 жовтня 2017 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації 8 100,65 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що відповідно до наданих позивачем доказів у період з 28 травня 2013 року по 09 квітня 2015 року в Публічному акціонерному банку акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України») на ім'я ОСОБА_4 відкрито вкладний рахунок «Комбінований» № 14 на суму 1 873,00 доларів США. Належних доказів наявності у ОСОБА_4 або членів її сім'ї на депозитному рахунку у банку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, у період з 10 квітня 2015 року по 08 червня 2015 року, позивачем не надано. Вказана вище сума на депозитному рахунку відповідача у період з 09 грудня 2014 року по 09 квітня 2015 року перевищувала 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, що, відповідно до пункту 6 Положення № 505, є підставою для відмови у призначенні відповідної адресної допомоги. На підставі викладеного суди дійшли висновку про стягнення з відповідача як надміру нарахованих 9 700,65 грн, оскільки відповідачем у добровільному порядку сплачено 1 600,00 грн, позов задоволено в частині стягнення 8 100,65 грн.

Відмовляючи в іншій частині позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів того, що відповідач чи будь-хто з членів її сім'ї мали на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10?кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, у період з 10 квітня 2015 року по 08 червня 2015 року.

У листопаді 2017 року УСЗН Балаклійської районної державної адміністрації звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, у якій заявник просив скасувати рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 жовтня 2017 року, ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2017 року за вказаною касаційною скаргою відкрито касаційне провадження.

У січні 2018 року від відповідача надійшло заперечення на касаційну скаргу.

22 травня 2018 року матеріали справи разом з цим касаційним провадженням передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга обґрунтовано тим, що оскаржувані судові рішення є необґрунтованими, оскільки суди першої та апеляційної інстанції неправильно встановили обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосували норми матеріального права.

У запереченнях на касаційну скаргу відповідач просить суд касаційної інстанції звернути увагу на те, що вкладний рахунок «Комбінований» № 14 нею відкрито у відділенні АТ «Державний ощадний банк України» у м. Первомайську Луганської області на строк до 28 листопада 2014 року, тому відповідач вважала, що після настання цієї дати не зможе отримати свої кошти, оскільки не знала, що банківський договір буде автоматично продовжений. Таким чином, звертаючись до УСЗН Балаклійської районної державної адміністрації із заявою про виплату її адресної допомоги вона не знала про наявність у неї банківського вкладу, тому і не зазначила про нього.

За змістом частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 09 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до УСЗН Балаклійської районної державної адміністрації із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а. с. 4).

Рішенням УСЗН Балаклійської районної державної адміністрації про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 10 грудня 2014 року ОСОБА_4, як уповноваженому представнику сім'ї, призначено грошову допомогу з 09 грудня 2014 року по 08 червня 2015 року (а. с. 5).

На підставі заяв відповідача від 09 червня 2015 року, 09 листопада 2015 року, 20 травня 2016 року (а. с. 6, 8, 9, 11, 12) відповідними рішеннями УСЗН Балаклійської районної державної адміністрації продовжено виплату ОСОБА_4 вказаної грошової допомоги: рішенням від 16 червня 2015 року - на період з 09 червня 2015 року по 08 грудня 2015 року, рішенням від 01 грудня 2015 року - на період з 09 грудня 2015 року по 08 червня 2016 року, та рішенням від 24 травня 2016 року - на період з 21 травня 2016 року по 18 листопада 2016 року (а. с. 7, 10, 13).

У заявах відповідача про призначення та продовження виплати щомісячної адресної допомоги зазначено про відсутність у неї та членів її сім'ї на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Відповідача попереджено, що інформація подана у заявах, а також додані до них документи можуть перевірятись органом соцзахисту населення для забезпечення цільового використання бюджетних коштів, про що свідчать її підписи у заявах.

07 жовтня 2016 року позивачем прийнято рішення про припинення виплати ОСОБА_4 допомоги з 01 жовтня 2016 року у зв'язку з виявленням уповноваженим органом факту недостовірності інформації про відсутність на депозитному банківському рахунку відповідача коштів у сумі, що перевищує 10?кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (а. с. 13, 14).

Судами також встановлено, що у період з 28 травня 2013 року по 28 листопада 2014 року на ім'я відповідача відкрито вклад «Комбінований» № 14 на суму 1 473,00 доларів США строком на 18 місяців, а 08 серпня 2013 року рахунок поповнено на 400,00 доларів США. Згідно з платіжним дорученням № 1 від 09 квітня 2015 року вказаний банківський рахунок закрито, кошти перераховано на вказані в дорученні реквізити карткового рахунку. Таким чином, на депозитному банківському рахунку, закритому 09 квітня 2015 року, перебувало 1 873,00 доларів США, що перевищувало 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб за 2014 та 2015 роки.

За період з 09 грудня 2014 року по 08 червня 2015 року позивачем сплачено відповідачу 14 420,65 грн щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а. с. 57).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 505 у заяві про надання грошової допомоги зазначається, зокрема: наявність у заявника або будь-кого з членів сім'ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10?кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

У разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, грошова допомога не призначається (пункт 6 Порядку № 505).

Уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобов'язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин (пункт 11 Порядку № 505).

Наявність на депозитному банківському рахунку відповідача коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, є підставою для припинення надання зазначеної грошової допомоги і повернення її суми, виплаченої надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями.

Згідно з абзацом 3 пункту 11 Порядку № 505, у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Сума допомоги, перерахованої (виплаченої) повертається отримувачем за вимогою органу, що призначив допомогу. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму допомоги, питання про її стягнення органи, що призначають допомогу, вирішують у судовому порядку.

Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За вимогою частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, встановивши, що у період з 09 грудня 2014 року по 09 квітня 2015 року у відповідача на депозитному рахунку в АТ «Державний ощадний банк України» були кошти у розмірі, що перевищував 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб у 2014 та 2015 роках, відповідачем добровільно повернуто до бюджету 1 600,00 грн, а також, позивачем не доведено наявність у відповідача вказаного депозитного рахунку у період з 10 квітня 2015 року по 08 червня 2015 року, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову частково.

Доводи касаційної скарги про неправильне встановлення судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи та порушення норм матеріального права Верховний Суд відхиляє, оскільки доводи касаційної скарги є повністю аналогічними змісту позовної заяви та апеляційної скарги, яким суди надали належну правову оцінку. Згідно із статтею 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не має повноважень здійснювати переоцінку встановлених обставин та доказів у справі.

Доводи касаційної скарги про наявність підстав для задоволення позову повністю є необґрунтованими, оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем не надано доказів наявності у відповідача зазначеного вище банківського рахунку у період з 10 квітня 2015 року по 08 червня 2015 року.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, Верховний Суд вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановлено обставини справи, надано належну правову оцінку доводам сторін і доказам у справі, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а тому касаційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23 серпня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 25 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В.О. Кузнєцов

Г.І. Усик