Справа № 647/2218/18
№ провадження 2/647/56/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2019 року Бериславський районний суд Херсонської області

у складі головуючого судді Миргород В.С.

при секретарі Татаровській І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/2218/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини,

за участю представників сторін:

від третьої особи орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області представник - ОСОБА_3, суд -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Бериславському районному суді Херсонської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

ОСОБА_1 у грудні 2018 року звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 з вимогами щодо оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини.

Ухвалою суду від 02.04.2019 року первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишено без розгляду за заявою первинного позивача ОСОБА_4 та постановлено продовжити розгляд справи за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про батька, з актового запису про народження дитини у відкритому судовому засіданні.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 23 листопада 1991 року між ним, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, який зареєстровано у М.Горьківській сільській раді, Бериславського району, Херсонської області.

Подружнє життя із відповідачкою не склалося, він посварився зі своєю дружиною, і з 1992 року з нею не спілкувався і на протязі зазначеного часу з відповідачкою не бачився, крім того, одразу почав жити у громадському шлюбі із іншою жінкою.

Шлюбні відносини між ним, ОСОБА_1.та ОСОБА_5. було розірвано лише 23 вересня 2008 року про що свідчіть Свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. народила доньку - ОСОБА_7, про що 28 грудня 2004 року складено відповідний актовий запис №11. Батьком народженої дитини, згідно ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, був записаний він - ОСОБА_1

Колишня дружина - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, за часу свого життя до нього ніяких претензій не пред»являла.

Про те, що він записаний батьком - ОСОБА_7 дізнався коли ОСОБА_8 [колишня теща] звернулася до Берисланського районного суду з позовною заявою про позбавлення його батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів. Просить виключити з актового запису № 11 від 28 грудня 2004 року вчиненого Раківською сількою радою, Бериславською радою," Херсонської області / про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7, відомості про батька, а саме, що він, ОСОБА_1 є батьком дитини, ОСОБА_7, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. Також просив призначити по справі судово - генетичну експертизу.

ОСОБА_2 в призначене судове засідання не прибула, згідно поданої заяви просила справу розглянути без її участі, визнала позов ОСОБА_1.

ОСОБА_1 в призначене судове засідання не прибув, згідно поданої заяви просив справу розглянути без його участі, наполягав на задоволенні зустрічної позовної заяви.

У судове засідання представник органу опіки та піклування не з'явилася, заявою від 02.04.2019 року просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, які були належним чином повідомлені про день та час його проведення, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом..

Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України - суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Загальні вимоги процесуального права, закріплені у статтях 76-81, 83,84,87, 89, 228, 229, 235, 243, 263,264,265 ЦПК України визначають обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, якими суд керувався при вирішенні позову.

Обов'язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об'єктивності з'ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з'ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв'язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Судові органи, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечують захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, інтересів суспільства і держави.

З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи.

Згідно з ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини.

Так, засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначає Сімейний кодекс України.

Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї (частина восьма статті 7 СК України).

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Не має права оспорювати батьківство, зокрема, особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком.

Як роз'яснено у пунктах 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 28.12.2004 року батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с.42).

Згідно ч.1 ст.7 Конвенції «Про права дитини», дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків і право на їх піклування.

Відповідно до ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_5 від 24.09.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №143 від 23.09.2008 року.(а.с.41).

Відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_6, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що зроблено відповідний актовий запис №03. (а.с. 43).

Так, на час народження 28 грудня 2004 року ОСОБА_7, позивач ОСОБА_1 з матір'ю дитини ОСОБА_5 не проживав з 1992 року, спільну заяву до органів реєстрації актів цивільного стану про батьківство не подавав, до нього не було пред'явлено будь-яких вимог щодо стягнення аліментів чи інших витрат на утримання дитини, а отже, він має права оспорювати батьківство, виходячи з норми статті 136 СК України.

Згідно зі статтею 229 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Відповідно до роз'яснень п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертиз.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Згідно з частиною першою статті 103 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 16.10.2018 року за клопотанням ОСОБА_1 призначено по справі судово-генетичну експертизу, на вирішення експерту постановлено поставити питання: чи являється ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 біологічним батьком неповнолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1? Проведення даної експертизи доручено КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" (пров. Валіховський, 4, Одеса, Одеська область, 65082) Провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

Згідно листа КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи" № 312-02 від 29.01.2019 року, вище зазначену ухвалу суду залишено без виконання, у зв'язку з неможливістю виконання експертизи через неприбуття 14.12.2018 року дитини ОСОБА_7 в супроводі бабусі ОСОБА_2 до експертної установи та неприбуття обох сторін 24.01.2019 року для одночасного відбору біологічних зразків, цивільну справу повернено на адресу ( а.с. 68).

З огляду на лист експертної установи ( а.с. 68) незважаючи на те, що для вирішення спору та з'ясування обставин, що мають значення для справи необхідні спеціальні знання у галузі медицини, відповідач фактично відмовився від проведення експертизи,

Відповідно до ч.1 ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач ОСОБА_1 як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та грунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що даний позов про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу як батька, з актового запису про народження дитини підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 136 СК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 12, 13, 258, 259, 265, 268, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Виключити із актового запису № 11 вчиненого Раківською сільською радою Бериславського району Херсонської області 28.12.2004 року про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7, відомості про батька - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення складено 02.04.2019 року.

Позивач ОСОБА_1, ІПН - НОМЕР_1, АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2.

Третя особа орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області, Херсонська область, м. Берислав, площа Перемоги, б. 2, .

Суддя В. С. Миргород