Справа № 589/188/18
Провадження № 2-о/589/12/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Нагорної Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованих осіб: Гамаліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області, Шосткинського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

17 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що померлий 31.01.2006р. ОСОБА_2, доводився їй батьком.

Обґрунтовуючи вимоги заяви, заявник зазначила, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на право на земельну ділянку, яка розташована на території Гамаліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області, та яка була успадкована ОСОБА_2 після його матері ОСОБА_3, померлої 15.02.2002р. ОСОБА_2 за життя заповіт не склав, його спадкоємцем першої черги за законом є заявник, яка позбавлена можливості реалізувати право на спадкування, оскільки неможливо встановити родинний звязок з ним. Так, на момент народження заявника її мати не перебувала у шлюбі, а тому відомості про батька заявника до актового запису про її народження були внесені за вказівкою матері, таким чином в свідоцтві про народження заявника у відомостях про батька зазначено «Микола». З огляду на викладене вважає, що у інший спосіб, ніж у судовому порядку, встановити факт батьківства неможливо.

В судове засідання заявник не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги заяви, судові витрати просила залишити за нею.

Заінтересовані особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні свого представника не скористались. Гамаліївська сільська рада Шосткинського району Сумської області звернулась до суду із заявою про розгляд справи за відсутності свого представника, заперечень проти заявлених вимог не має.

Заслухавши заявника і її представника, свідків, дослідивши письмові докази, та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи таке.

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Мороз») народилась 20 вересня 1965 року, її батьком у свідоцтві про народження вказаний «Николай» (на рос. - мовою оригіналу), а матір'ю ОСОБА_4. Вказані обставини встановлені на підставі копії свідоцтва про народження серії V-УР № 0894013, виданого 20.10.1965р., актовий запис №18 (а.с. 7).

При цьому, відповідно до даних Шосткинського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану відомості про батька в актовий запис про народження ОСОБА_1 внесено за вказівкою матері, при цьому мати заявника ОСОБА_4 ніколи у шлюбі не перебувала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду повідомив, що в дитинстві він жив по сусідству з дядьком ОСОБА_2 (ОСОБА_2Й.) та тіткою Варею (ОСОБА_4С.) та їхньою донькою заявником, з якою разом ходив до школи. Свідок зазначає, що ОСОБА_2 регулярно відвідував батьківські збори, визнавав заявника донькою, звертаючись до неї як до доньки.

Свідок ОСОБА_6, подруга заявника з дитинства, в судовому засіданні пояснила, що родину заявника вона знає з 1973 року, зазначає, що ОСОБА_2 визнавав заявника донькою, а та зверталась до нього як до батька, жили вони однією сімєю.

Крім власних пояснень заявника та показань свідків, факт спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_2, визнання ним батьківства підтверджуються іншими доказами, зокрема, фотографією, яка зображує фрагмент спільного життя та ставлення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до заявника, як до своєї дитини.

Слід зазначити, що за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

При цьому, як роз'яснює Пленум Верховного Суду України у п. 3 своєї постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги дату народження заявника, суд вважає необхідним керуватися при розгляді даної справи нормами КпШС України.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і батьком до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється.

Ураховуючи, що ОСОБА_2 помер 31 січня 2006 року, мати заявника не перебувала у зареєстрованому шлюбі на час народження заявника, остання обґрунтовано звернулась в порядку окремого провадження до суду з вимогою про установлення факту батьківства.

Виходячи із змісту пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Установлення факту батьківства ОСОБА_2 відносно заявника породжує для останньої юридичні наслідки, оскільки дає право на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

При цьому, в ході судового розгляду, ураховуючи письмові докази та показання свідків, знайшла підтвердження та обставина, що ОСОБА_2, померлий 31 січня 2006 року, за життя визнавав себе батьком ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище «Мороз»), крім того, він з матір`ю останньої спільно виховали та утримали дитину (заявника у справі) після її народження. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, зокрема, вони підтверджують факт, який заявник просить установити.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 53, 55 КпШС України, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, ст.ст. 13, 81, 259, 263-265, 268, 293, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/ - задовольнити.

2. Встановити факт батьківства ОСОБА_2, померлого 31 січня 2006 року, щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженки ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_7