Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/875/18
Провадження № 2/670/61/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 рокусмт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області у складі

головуючого судді Потапова О.О.,

з участю секретаря Корчової А.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пилипо - Олександрівської сільської ради, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області. Позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, яка належала ОСОБА_3 Гілені (ОСОБА_3) Михайлівні на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0126233 від 10.02.1997 року. Повідомляє, що спадкодавець померла 14.04.1997 року в с. Пилипи-Олександрівські.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої належить зазначений вище сертифікат. Вона як спадкоємець своєї матері вступила у фактичне володіння та користування спадковим майном, відповідно до вимог ст. 549 УРСР.

Отримати свідоцтво на право спадщини за законом на земельний сертифікат вона не має можливості, у звязку з тим, що сертифікат було втрачено, тому нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва на право на земельну частку (пай) розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба», що на території ОСОБА_2 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.

Підтвердженням права спадкодавця на сертифікат є витяг з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Віньковецькою РДА по КСП «Дружба», відповідно до якого (запис № 483) на її імя було видано сертифікат серії ХМ 0126233 від 10.02.1997 року згідно розпорядження адміністрації № 148-р від 16.08.1996 року.

Посилаючись на приписи статей 321, 1216, 1225, 1218, 1261 ЦК України, вона просить вимоги задовольнити.

У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивач та представник позивача надали до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримують і просять їх задовольнити, справу слухати без участі сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Віньковецького району, будучи належно повідомленою представників не надіслала. Надала заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала.

Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи дану норму закону, та вимоги ст. 223 ч.4 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних в ній доказів.

У звязку з неявкою у судове засідання учасників, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявних у справі письмових матеріалів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 уродженка с. Пилипи-Олександрівські Віньковецького району померла 16 квітня 1997 року в цьому ж селі (свідоцтво про смерть, видане виконкомом ОСОБА_2 сільської ради, актовий запис № 7). Вона, як матір позивачки (свідоцтво про народження У-1 № 871351, актовий запис № 12 та свідоцтво про укладення шлюбу 1-БВ №429222, актовий запис № 6 ОСОБА_4) є спадкодавцем. Після її смерті ОСОБА_1 в 1997 році вступила у фактичне володіння належним матері спадковим майном, що підтверджено довідкою № 568 ОСОБА_2 сільської ради. Серед іншого, спадкодавцю належить право на сертифікат серії ХМ 0126233 згідно розпорядження Віньковецької РДА № 148-р від 16.08.1996 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Віньковецькою РДА по колишньому КСП «Дружба».

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР позивачка після смерті ОСОБА_3 вступила у фактичне володіння частиною спадкового майна, тобто вона, відповідно до діючої на той час ст. 548 ЦК УРСР набула прав і на сертифікат матері. Те, що він належить померлій підтверджується визнанням сільською радою вимог позивачки, а імя «Гелена», яке записане під № 483 в книзі реєстрації сертифікатів, та в державному акті відповідно до словника під редакцією ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (ОСОБА_7 імена людей: Словник довідник/ за ред.. ОСОБА_7,-К.: Наук. Думка, 1986.- 310 с.) споріднене з імям «Олена» (Helena, фонетичний варіант імені ОСОБА_3).

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовлено повідомленням нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 200/02-31 від 25.10.2018 року, оскільки позивачем не надано документа, який підтверджує права власника ОСОБА_3 на спадкове майно.

ЇЇ права на земельну частку (пай) підтверджені інформаційною довідкою виданою відділом Держгеокадастру у Віньковецькому районі Хмельницької області 22.10.2018 року № 31-22-0.2068/104-18 та державним актом на право колективної власності на землю, згідно якого ОСОБА_8 мала право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» розміром 1,11 в умовних кадастрових

гектарах, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області.

Згідно п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (най).

Оригінал вищезазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай) втрачено, що підтверджується оголошенням про його втрату, поданим в газеті «Сільські новини» за № 44 від 02 листопада 2018.

Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі викладеного, позивач довела підстави та предмет позову, тому за нею, відповідно до ст. 1223 ч.1 ЦК України слід визнати право на земельну частку.

Керуючись ст.ст.1222, 1261 ЦК України, ст. ст. 1, 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. ст. 4, 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с. Пилипи Олександрівські Віньковецького району Хмельницької області право на земельну частку (пай) розміром 1,11 в умовних кадастрових гектарах на території ОСОБА_2 сільської ради Віньковецького району Хмельницької області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої 14 квітня 1997 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Віньковецький районний суд до Хмельницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Потапов