Провадження № 4-с/761/13/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Кузик О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойка М.Д., стягувач: ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними; скасування постанови,

в с т а н о в и в :

В квітні 2018р. скаржник ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою (а.с. 29-32), в якій просив суд:

- визнати дії державного виконавця Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Бойка Д.М. щодо встановлення розміру 50% всіх видів заробітку до погашення заборгованості в розмірі 43 740,00 грн. неправомірними;

- скасувати постанову державного виконавця Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Бойка Д.М. №ДВ/16 від 28 листопада 2017р.

Свої вимоги скаржник обґрунтовував тим, що у провадженні Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2003р. по справі № 2-6469/2003.

28 листопада 2017р. державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві Бойко Д.М. (далі по тексту - державний виконавець) було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 шляхом утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить виплати боржнику, після відрахування податків в розмірі 50% всіх видів заробітку до погашення заборгованості, яка становить 43 740,40 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, скаржник звернувся зі скаргою на дії державного виконавця до начальника Шевченківського РВ ДВС міста Київ ГТУЮ у м. Києві. Однак скарга була залишена без відповіді, а звернення до державного виконавця здійснення перерахунку заборгованості були проігноровані.

Скаржник вважає, дії державного виконавця неправомірними, оскільки сума заборгованості була розрахована без урахування всіх обставин.

Учасники справи в судове засідання не з'являлись, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, поважності причин неявки не повідомили, відзив на скаргу не подавався, в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду питання.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон), виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

05 серпня 2003р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист по справі №2-6469/2003 про стягнення з ОСОБА_1 аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, починаючи з 01 серпня 2003р.

06 грудня 2005р. було відкрито виконавче провадження №17035228 з примусового виконання заначеного виконавчого листа.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по аліментам за період з 01 червня 2015р. по 31 жовтня 2017р., сума заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 43 740,26 грн.

28 листопада 2017р. державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 та проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків проводити в розмірі 50% всіх видів заробітку, до погашення заборгованості, яка становить 43 740,40 грн. боргу, нарахованого державним виконавцем. Після повного утримання боргу, утримувати по ј частини усіх видів доходу, щомісячно, до повноліття сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 3 ст. 68 Закону, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно із ст. 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості , у разі стягнення аліментів - 50 відсотків.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця в рамках виконавчого провадження №17035228, щодо винесення постанови від 28 листопада 2017р. про утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплати боржнику, після відрахування податків в розмірі 50% всіх видів заробітку, до погашення заборгованості правомірними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та виконавчого провадження у ОСОБА_1 існує заборгованість по сплаті аліментів. З урахуванням викладеного суд не вбачає правових підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 18, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України; ст. 6 Конценції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 19, 129-1 Конституції України; ст. ст. 18, 68-70 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -'

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бойка М.Д., стягувач: ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними; скасування постанови - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 29 березня 2019р.

Суддя: