ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

іменем України

10 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/605/17

Апеляційне провадження № 22-з/4823/7/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

голови судового засідання - судді Кузюри Л.В.,

суддів: Бобрової І.О., Мамонової О.Є.,

за участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

учасники судового процесу:

позивач: ОСОБА_1;

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4;

особа, яка подала заяву: ОСОБА_1;

за заявою ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги адвоката у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання житлового будинку особистою власністю та усунення перешкод у користуванні і розпорядженні шляхом виселення осіб без надання іншого жилого приміщення,

У С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 4 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, рішення Носівського районного суду Чернігівської області від 19 вересня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про усунення перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні нерухомим майном шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення - скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в наведеній частині вимог було задоволено, усунуто перешкоди ОСОБА_1 у володінні, користуванні та розпорядженні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнуто зі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на сплату судового збору при зверненні до судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій, в сумі 960 грн з кожного.

20 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про вирішення питання про відшкодування за рахунок відповідачів витрат, пов»язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 100000 грн, які були понесені ним за результатом розгляду вказаної цивільної справи.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення відповідачів та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що правова допомога позивачеві в ході розгляду даної цивільної справи надавалась адвокатом Гарницьким П.П. на підставі угоди про надання правової допомоги від 11 червня 2015 року безкоштовно, що окремо було прописано у пункті 4.1 вказаної угоди (а.с.5).

Рішення суду першої інстанції, законність якого перевірялась апеляційним судом, було ухвалене 19 вересня 2017 року, за правилами ЦПК України в редакції 2004 року, яка не передбачала можливості вирішення питання про відшкодування судових витрат після розгляду справи по суті, за виключенням випадку, коли судом під час розгляду справи не було вирішено питання про судові витрати (ст.. 220 ЦПК України).

Апеляційний розгляд справи відбувався 4 грудня 2018 року за правилами ЦПК України, в редакції 2017 року, без участі учасників справи згідно з положеннями ч.2 ст. 372 ЦПК України, оскільки останні були належним чином сповіщені про час та місце розгляду справи та не виявили бажання особисто приймати участь в судовому засіданні апеляційного суду.

Приписами ч.8 ст.. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв»язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо), які мають бути поданими до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п»яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

Позивач та його представник адвокат участі в засіданні апеляційного суду не приймали та до закінчення судових дебатів у справі ними відповідних заяв зроблено не було.

До заяви, яка розглядається, позивачем було приєднано додаткову угоду № 1 від 17.05.2017 року про внесення змін до договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Гарницьким П.П. та ОСОБА_1 11.06.2015 року, розділом четвертим якої передбачено, що правова допомога клієнту у відповідності до цієї угоди становить 100000 грн, зазначені кошти мають бути перерахованими адвокату протягом 3-х днів з моменту отримання судового рішення на користь клієнта. Факт виконання адвокатом своєї роботи та передання грошових коштів адвокату має бути підтверджено складеним актом виконаних робіт (а.с.230).

Крім вказаної додаткової угоди, ОСОБА_1 було додано акт прийому-здачі виконаних робіт та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 33 від 20 грудня 2018 року про внесення до каси адвоката грошової суми 100000 грн.(а.с.321, 232).

Зазначені докази апеляційним судом оцінюються критично та не можуть бути взятими до уваги та визнані достовірними через те, що всі вони були подані суду лише після розгляду справи по суті та ухвалення судового рішення, з порушенням приписів процесуального закону.

Положеннями ст.. 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як було вказано вище, договір про надання правової допомоги від 11.06.2015 року з питання гонорару містив лише одну позицію про те, що правова допомога надається безкоштовно і жодних застережень з приводу зміни цієї умови, визначення порядку обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядку його сплати, умови повернення тощо, як передбачено законом, наведений договір не містив (а.с.5).

В процесі розгляду даної цивільної справи, починаючи з надходження до суду першої інстанції 03.05.2017 року позовної заяви ОСОБА_1 і до постановлення апеляційним судом постанови від 04 грудня 2018 року, яка наразі є чинною, позивачем не було подано суду жодної додаткової угоди до договору про надання правової допомоги, укладеного між ним та адвокатом Гарницьким П.П., а тому подання такої угоди та доданих до неї документів апеляційному суду тільки 20.12.2018 року, апеляційний суд не вважає доказами, що є достовірними згідно з приписом ст. 79 ЦПК України, та оцінює такі процесуальні дії позивача як зловживання процесуальними правами.

Зважаючи на вищезазначене, заява ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів судових витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги адвоката, задоволенню не підлягає.

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення судових витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги адвоката, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Судді: