ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/246/19 Доповідач - Хома М.В.
Категорія - 301030500
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Сташків Б. І., Щавурська Н. Б.,

секретар - Сович Н.А.

з участю представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2, адвоката Шустера Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 грудня 2018 року, повний текст якого складено 6 грудня 2018 року, ухвалене суддею Чевилюк З.А. у цивільній справі №686/21981/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ "Перемога" села В.Калинівка серії НОМЕР_1 від 8 березня 2006 року, інших викуплених свідоцтв, акту приймання-передачі від 26 травня 2004 року, накладної №285 від 5 червня 2001 року йому належить сіножатна траншея, яка на даний час знаходиться на належній ОСОБА_4 земельній ділянці, та привласнена останнім.

У зв'язку із наведеним позивач просив витребувати в його користь від ОСОБА_4, належну йому сіножатну траншею, що складається із залізобетонних плит, шляхом її демонтажу за рахунок позивача, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вказує, що судом не повно з'ясовано обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки ОСОБА_4 не було надано жодного доказу, який би підтверджував факт будівництва спірної сіножатної траншеї, придбання у інших власників чи інший спосіб виникнення даної споруди до набуття останнім права власності на земельну ділянку, на якій знаходиться спірний об'єкт. Крім цього, суд безпідставно не взяв до уваги накладну від 5 червня 2001 року за №285, оскільки вона підтверджує факт передачі сіножатної траншеї позивачеві. Після викупу майнових Свідоцтв у інших членів СТОВ "Промінь" він не зміг отримати єдине майнове Свідоцтво з незалежних від нього обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає, що позивач не довів належними доказами, що він є власником сіножатної траншеї. Крім цього, складові частини сіножатної траншеї - залізобетонні плити, їх кількість, конфігурація як ідентифікуючі елементи не зазначені в жодному документі, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог.

Заслухавши пояснення представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2, Шустера Я.В., які доводи апеляційної скарги підтримали, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства НОМЕР_1, виданого Олешинською сільською радою 18.03.2006 року, частка ОСОБА_1 у пайовому фонді майна колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ "Промінь" село Калинівка Хмельницького району визначена у розмірі 3190 грн. або 0,0081%.

Зазначена частка продана ОСОБА_5 18.03.2006 року, про що наявна відмітка на звороті свідоцтва.

Також на звороті свідоцтва зазначено про виділення майна згідно протоколу №2 загальних зборів від 15 лютого 2000 року на загальну суму 67 тисяч 80, 96 коп. у зв"язку з викупом майнових свідоцтв у 45-и громадян згідно списку майна, а саме згідно накладних №35 від 26.05.2004 р.;

№227 від 22.05.2000 р.;

№275 від 28.12.2000 р.;

№276 від 28.12.2000 р.;

№284 від 18.05.2001 р.;

№285 від 05.06.2001 р.

передано згідно акту приймання-передачі від 26.05.2004 року.

Із наявної у справі накладної №285 від 05.06.2001 року вбачається, що СТОВ "Промінь" с.Калинівка відпущено ОСОБА_1 за довіреністю пайщиків ряд майна, в тому числі сінажна траншея, 10 соток, ціна 848 , 44 грн.

У жодному із наданих позивачем доказів не зазначені ідентифікуючі ознаки сінажної траншеї, зокрема, такі складові як залізобетонні плити, їх кількість, конфігурація.

Постановою КМУ від 28.02.2001 року №177 затверджено "Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сіськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення", пунктами 13, 14 якого визначено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені у встановленому порядку копія відповідної цивільно-правової угоди, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищена або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства та анульовує попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради. Оформлені свідоцтва реєструються у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Зазначений порядок у зв"язку з викупом майнових свідоцтв в інших осіб не був дотриманий позивачем.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Оскільки позивачем не доведено належними та достатніми доказами право власності на майно, яке він просить витребувати у ОСОБА_4 - сіножатну траншею, що складається із залізобетонних плит, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що з незалежних від ОСОБА_1 обставин після викупу майнових Свідоцтв у інших членів СТОВ "Промінь" він не зміг отримати єдине майнове Свідоцтво, у зв"язку з чим запис про виділення майна був зроблений головою ліквідаційної комісії СТОВ "Промінь" Горбатюком Г.П. на звороті майнового Свідоцтва, яке було продано ОСОБА_5, але на даний час виготовлене нове Свідоцтво від 4.01.2019 року серії НОМЕР_2 від 4.01.2019 року на суму 64399 грн. або 0,16%, а також факт державної реєстрації під час апеляційного провадження у березні 2019 року права власності за позивачем на сінажну траншею колегія суддів до уваги не приймає, так як відповідно до ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона зсилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об"єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила усі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обгрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об"єктивно не залежали від нього.

ОСОБА_1 не зазначено і судом апеляційної інстанції не встановлено передбачених процесуальним законодавством умов для прийняття доказів, не поданих до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги, зокрема, про те, що суд безпідставно не взяв до уваги накладну від 5 червня 2001 року за №285, оскільки вона підтверджує факт передачі сіножатної траншеї позивачеві; сінажна траншея привласнена відповідачем, так як на дану споруду останній виготовий технічний паспорт та ним було подано заяву про крадіжку бетонних плит - складових даної споруди при спробі їх демонтажу на власну територію, колегія суддів вважає безпідставними, так як уже зазначалася вище, позивач не довів жодними доказами того, що він є власником залізобетонних плит як складової частини сінажної траншеї. Накладна 5 червня 2001 року за №285 не є належним та достатнім доказом, який підтверджує право власності позивача на спірне майно. Окрім цього, у зазначеній накладній відсутні будь-які посилання чи вказівки про наявність, кількість залізобетонних плит як складової частини сінажної траншеї.

Рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 81, 83, 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 5 квітня 2019 року.

Головуюча

Судді