Справа № 212/1053/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2019 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Ваврушак Н. М., за участі секретаря судового засідання Нестеренко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_2 вищий навчальний заклад «Криворізький національний університет» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 831,39 грн. та витрати на оплату судового збору в сумі 1921,00 грн.
Ухвалою суду від 07 лютого 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи, відзиву на позов не подавала та ухвалою суду від 04 квітня 2018 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).
Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
31 серпня 2016 року між ОСОБА_2 вищім навчальним закладом «Криворізький національний університет» Міністерства освіти і науки України, в особі проректора ОСОБА_3, та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання освітніх послуг.
Згідно п. 1.1 вказаного Договору навчальний заклад зобовязався за рахунок коштів ОСОБА_1 здійснити навчання останнього за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр, починаючи з 2 курсу 3 семестру, за спеціальністю гірництво, за заочною формою навчання (зі скороченим терміном навчання).
Відповідно до п.1.2 Договору строк надання освітньої послуги становить з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2018 року (надання освітньої послуги визначається датою зарахування та відрахування Одержувача освітньої послуги з університету).
Згідно п.3.1 Договору, Відповідач зобовязується своєчасно вносити плату за отриману послугу в розмірах та у терміни, що встановлені цим Договором.
Згідно наказу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» за №1068су від 31.08.2016 року ОСОБА_1 з 01 вересня 2016 року переведено на 2 курс гірничого факультету заочної форми навчання, освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр «Гірництво» за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб.
Відповідно до виписки з наказу по ДВНЗ «Криворізький національний університет» за №194 су від 27.01.2017 року, ОСОБА_1, з 31.01.2017 року, відраховано зі складу студентів за невиконання вимог навчального плану.
30 березня 2017 року за вих. №01/07-273/3 на адресу відповідача позивачем направлено претензію №153 з вимогою щодо сплати заборгованості у розмірі 650,40 грн., однак дана претензія залишена відповідачем без відповідного реагування.
Згідно із ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Виходячи з положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 615 ЦК України передбачено у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.
За змістом ч.1 ст. 901, ч.1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання свого грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,а також три проценти від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до розрахунку заборгованості наданої позивачем, з яким повністю погоджується суд, розмір заборгованості за Договором про надання освітніх послуг становить 831,39 грн., яка складається з: 650,40 грн.- сума основного боргу, 143,09 грн. сума індексу інфляції, 37,90 грн.-3% річних.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» підлягає задоволенню та з відповідача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 831,39 гривень.
З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1921,00 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 615 ,625, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повне рішення складено і підписано без його проголошення 04 квітня 2019 року.
Суддя: Н. М. Ваврушак