Постанова

Іменем України

01 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 711/9749/16-ц

провадження № 61-32120ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), СинельниковаЄ. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Апеляційного суду Черкаської області у складі колегії суддів: Нерушак Л. В., Бабенка В. М., Карпенко О. В., від 25 квітня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Федеративної Республіки Німеччина помер її син - ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги є вона та відповідач.

Підставою для реєстрації часу та місця смерті сина, видачі свідоцтва про смерть органом РАЦС м. Черкаси є рішення Олевського районного суду Житомирської області від 27 травня 2016 року (справа № 287/59/16 ц).

Свідоцтво про смерть було видане Черкаським міським відділом РАЦС 24 червня 2016 року, а його дублікат вона отримала 29 червня 2016 року в Олевському відділі РАЦС Житомирської області.

Вказувала на те, що 24 червня 2016 року вона оформила заяву про прийняття спадщини для направлення її поштою до нотаріальної контори , засвідчивши свій підпис в сільській раді с. Хочино Олевського району Житомирської області за місцем свого проживання, однак відправлена вказана заява була 04 липня 2016 року, а листом від 07 липня 2016 року державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори їй відмовлено у прийнятті заяви у зв'язку із пропуском строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_4 просила визначити їй як спадкоємцю першої черги за законом додатковий строк тривалістю два місяці з дня вступу рішення суду в законну силу для подачі нею до Другої державної нотаріальної контори м. Черкаси заяви про прийняття спадщини після смерті її сина ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у складі судді Степаненка О. М. від 16 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач без поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_4 задоволено.

Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_6, якийпомер ІНФОРМАЦІЯ_2, тривалістю два місяці з дня вступу рішення суду в законну силу до Другої державної нотаріальної контори м. Черкаси.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач довела, що вона з поважним причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її сина ОСОБА_6

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2017 року ОСОБА_5 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, що подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимог, не врахував, що у позивача не було підстав для звернення до суду з позовом про встановлення факту смерті ОСОБА_6, оскільки нотаріус вправі був прийняти документи про смерть спадкодавця, видані на території Федеративної Республіки Німеччина як належні, а тому не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини посилання позивача на відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця. Також зазначала, що похилий вік та юридична необізнаність позивача не можуть бути підставою для поновлення вказаного строку.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У серпні 2017 року ОСОБА_4 подала заперечення (відзив) на касаційну скаргу, в якому просила відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити оскаржуване судове рішення без змін, як таке, що ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про поважність причин пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_6

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції та зупинено виконання оскаржуваного судового рішення до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа передана до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У справі, що переглядається, установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на території Федеративної Республіки Німеччина помер ОСОБА_6, який є сином позивача та чоловіком відповідача.

Підставою для реєстрації часу та місця смерті ОСОБА_6, видачі свідоцтва про смерть органом РАЦС м. Черкаси є рішення Олевського районного суду Житомирської області від 27 травня 2016 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 03 червня 2016 року, (справа № 287/59/16-ц), яким встановлено як юридичний факт, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ОлевськаЖитомирської області, помер природньою смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ремшайд адміністративного округу Дюссельдорф землі Північний Рейн - Вестфалія Федеративної Республіки Німеччина та похований 14 січня 2016 року на сільському кладовищі у с. Хочино Олевського району Житомирської області.

24 червня 2016 року Черкаським міським відділом РАЦС видано свідоцтво про смерть ОСОБА_6, дублікат якого позивач отримала 29 червня 2016 року в Олевському відділі РАЦС Житомирської області.

ОСОБА_4 звернулась до Другої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка датована 24 червня 2016 року та направлена поштою 04 липня 2016 року.

Листом від 07 липня 2016 року державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріально контори ОСОБА_4 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у зв'язку із пропуском строку для звернення до нотаріальної контори із такою заявою.

Також установлено, що 03 червня 2016 року до Другої черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулася дружина померлого - ОСОБА_5

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У справі, що переглядається, установлено, що при оформленні у Федеративній Республіці Німеччині документів щодо смерті сина позивача - ОСОБА_6 була допущена помилка щодо зазначення часу смерті і ці документи не були достатньою підставою органам РАЦС України для видачі свідоцтва про смерть та викликали необхідність звернення до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті.

Зазначене ускладнило вчасне отримання свідоцтва про смерть спадкодавця, дублікат якого на підставі судового рішення позивач отримала лише 29 червня 2016 року.

Встановивши ці обставини, суди дійшли правильного висновку про те, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а також враховуючи, що позивач пропустила незначний період часу для подання заяви про прийняття спадщини (менше 10 днів) та похилий вік позивача, ІНФОРМАЦІЯ_3, стан її здоров'я, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_6

Встановивши з дотриманням процесуальних норм вищевказані об'єктивні обставини, суди правильно застосували положення частини третьої статті 1272 ЦК України.

Доводи касаційної скарги про неповажність причин пропуску строку для прийняття спадщини зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду, визначених статтею 400 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, рішення апеляційного суду - без змін.

Оскільки ухвалою суду касаційної інстанції від 16 червня 2017 року було зупинено виконання оскаржуваного рішення суду до закінчення його перегляду в касаційному порядку, а колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутні підстави для скасування судового рішення, тому виконання рішення Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2017 року підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2017 року залишити без змін.

Поновити виконання рішення Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2017 року.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Білоконь Є. В. Синельников С. Ф. Хопта