ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/829/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.,

з участю: відповідачки ОСОБА_1 та іі представника ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 . ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/19723/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2019 року (суддя Стефанишин С.Л., повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , звертаючись до суду з вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначали, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03 жовтня 1997 року вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . 01 червня та 11 липня 2016 року їхня квартира була залита водою із квартири поверхом вище. Затоплення сталося з вини власника квартири №24 ОСОБА_1 , яка своєчасно не вжила заходів щодо ремонту змішувача води. Внаслідок затоплення квартира потребує ремонту, у зв`язку з чим заподіяна матеріальна шкода. В результаті пошкодження майна, незручностей із-за неналежних побутових умов, перенесених душевних страждань по вині відповідачки заподіяна також моральна шкода.

Тому, позивачі просили стягнути з ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 4028 грн і по 2500 грн кожному на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивачів матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, по 2500 грн кожному та стягнуто на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_3 моральну шкоду по 300 грн кожному. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 грудня 2016 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі по 2000 грн кожному, всього 8000 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції фактично в частині задоволення позовних вимог, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на незаконність судового рішення. Суд не взяв до уваги те, що збільшувати позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди ОСОБА_6 і ОСОБА_7 відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 ЦПК України не можуть, оскільки не заявляли таких вимог. Заподіяння моральної шкоди не доведено позивачами.

Рішення суду в частині відмови в позові не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 і її представник апеляційну скаргу підтримали. ОСОБА_3 , представник ОСОБА_4 визнали її необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03 жовтня 1997 року позивачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.7). Квартира №24 , що розташована поверхом вище у цьому ж будинку , належить на праві власності ОСОБА_1 відповідно до договору дарування від 18 грудня 2003 року (а.с.111).

01 червня 2016 року сталося залиття водою квартири №21 з квартири відповідачки, що підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання від 01 червня 2016 року, складеним комісією Хмельницької ЖЕК №7 (а.с.179). При обстеженні санітарно-технічного обладнання квартири №24 комісією було встановлено протікання на ексцентрику змішувача води. У квартирі №21 було виявлено замокання стелі на кухні (0,6 кв.м).

14 липня 2016 року сталося залиття водою квартири позивачів - кухня 1,1 кв.м, туалет 0,25 кв.м із квартири відповідачки, що підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилась на системі холодного водопостачання від 14 липня 2016 року, складеним комісією Хмельницької ЖЕК №7 (а.с.180). Причина залиття комісією не встановлена, оскільки власник у квартиру №24 комісію не впустила.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При частковому задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди суд виходив з того, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону, на які посилався суд при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 і п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 і п. 9 постанови від 31 березня 2005 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою й протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд першої інстанції на підставі досліджених доказів прийшов до обґрунтованого висновку про наявність протиправних дій ОСОБА_1 (неналежне утримання сантехнічного обладнання в квартирі), які призвели до залиття водою квартири позивачів і заподіяння їм шкоди та причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача.

Допущена помилка у зазначенні прізвища відповідачки в актах про залиття, аварію, що трапилась насистемі холодного водопостачання від 01 червня та 11 липня 2016 року, складених комісією Хмельницької ЖЕК №7, не спростовує змісту самих актів. Допущення такої помилки підтверджується довідкою Хмельницької ЖЕК №7 від 12.08.2016 року (а.с.10).

У зв`язку з наведеним не заслуговують на увагу аргументи апеляційної скарги про недоведеність позовних вимог.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, наведеною у постанові від 03.12.2014 року у справі №6-183цс14, законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Належних, допустимих і достатніх доказів того, що шкоди завдано не з її вини ОСОБА_1 не надала.

На підставі ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційний суд погоджується з визначеним судом розміром морального відшкодування по 2000 грн, що відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості з урахуванням характеру заподіяння шкоди характеру, неодноразових затоплень квартири позивачів та обсягу душевних страждань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і зводяться до переоцінки доказів у справі.

Судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 червня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. П`єнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай