Справа № 369/4203/19
Провадження № 2/369/2601/19
РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Медведського М.Д.,

за участю секретаря - Головатюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва № 11 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та застосування наслідків недійсності правочину, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та застосування наслідків недійсності правочину.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що в період з 11.03.2000 по 06.11.2003 р.р ми з відповідачем ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджую свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Під час шлюбу вони набули в приватну власність земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа 0,374 га (0250 га - «для будівництва, обслуговування житлового будинку» і 0,124 га -для ведення особистого підсобного господарства. Державний акт про право власності на землю на цю ділянку видано на ім`я ОСОБА_2 , 27 січня 2001 року Білогородською сільською радою народних депутатів Києво-Святошинського району Київської області, серія та номер: ІІІ НОМЕР_1 .

В 2017 році вона поставила перед відповідачем ОСОБА_2 питання продажу ділянки та розподілу коштів, останній приблизно у грудні 2017 року повідомив її, що частину даної ділянки, площею 0,0800 га, він у 2006 році подарував відповідачці ОСОБА_3 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Ященко П.В. (прізвище змінено на ОСОБА_4 ) 18.03.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3286, на підтвердження чого надав їй вищевказаний договір та надав можливість зробити його копію.

Таким чином, в кінці 2017 року вона дізналася, що ОСОБА_2 без її згоди як іншого співвласника земельної ділянки подарував частину даної ділянки відповідачці ОСОБА_3 , чим порушено моє право співвласника ділянки, тому змушена звернутися з даним позовом до суду. Той факт, що ділянка подарована без її згоди підтверджує текстом оспорюваного договору, в якому ОСОБА_2 чітко стверджує, що подарована ділянка не є об`єктом спільної сумісної власності, а також відповіддю нотаріуса, який посвідчував оспорюваний договір, на її заяву з приводу цього питання.

Тому на підставі вищевказаного позивачка просила суд договір дарування земельної ділянки, посвідчений 18 березня 2006 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Ященко П.В., зареєстрований в реєстрі за №3286, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за яким ОСОБА_2 із земельної ділянки, площею 0,374 га, подарував ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,0800 га, розташовану в АДРЕСА_1 , - визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер :01:005:0011, площею 0,0795 га., для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 25 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, до суду направила справу про слухання справи у її відсутності, у якій позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві та просили задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, до суду направили заяви про слухання справи у їх відсутності, у яких вимоги позовної заяви підтримали, просили задовольнити.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

18 березня 2006 році укладено договір дарування земельної ділянки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Ященко П.В. (прізвище змінено на ОСОБА_4 ), зареєстрованого в реєстрі за № 3286.

Як вбачається з листа відповідача ОСОБА_3 , що однією з причин того, що при проведенні процедури присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці було допущено помилку і коли геодезист на місцевості показав, де конкретно знаходиться спірна земельна ділянка, то вийшло так, що місцезнаходження ділянки на місцевості визначено не вірно.

Відповідно до ст . 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тому на підставі вищевказаного суд, відмовляє у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем обрано не вірний спосіб захисту своїх прав та законних інтересів.

Керуючись статтями 203, 717 ЦК України, 4, 12, 13, 56, 57, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування та зстосування наслідків недійсності правочину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Медведський М.Д.