Ухвала

26 березня 2019 року

м. Київ

справа № 711/5210/18

провадження № 61-5544ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада

2018 року, ухвалене у складі судді Казидуб О. Г., та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 12 лютого 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Гончар Н. І., Пономаренка В. В., Сіренка Ю. В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства КомерційнийБанк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічногоакціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів, стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ним було відкрито в АТ КБ «ПриватБанк» карткові рахунки та отримано дві картки: універсальна № НОМЕР_1 та для виплат НОМЕР_2. 18 березня 2018 року з його платіжної картки невідомі особи шляхом несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин шахрайським шляхом здійснили зняття грошових коштів у сумі 3 700,00 грн через мережу мобільного зв'язку «Лайф». Дізнавшись про зазначений факт, він звернувся до оператора АТ КБ «ПриватБанк» з проханням заблокувати рахунок та одночасно повідомив про неправомірне списання коштів. 19 березня 2018 року він звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення. За фактом вчинення шахрайських дій було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України. Карта була заблокована, але 02 квітня 2018 року Банком безпідставно було списано ще кошти у сумі 1 200,00 грн на оплату покупки в інтернеті.

З урахуванням викладеного, просив суд визнати дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо списання коштів протиправними та стягнути на його користь з ПАТ КБ «ПриватБанк» безпідставно списані кошти у розмірі 4 900,00 грн, трьох процентів річних у розмірі 27,80 грн та пеню у розмірі 101,43 грн. Також просив стягнути з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок безпідставного списання ПАТ КБ «ПриватБанк» коштів з його карткового рахунку.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада

2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 безпідставно списані кошти у розмірі 4 900,00 грн, три проценти річних у сумі 97,47 грн, пеню у розмірі 355,74 грн, та 500,00 грн - на відшкодування моральної шкоди.

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 12 лютого 2019 року апеляційну скаргу представника АТ КБ «ПриватБанк» - Сокуренка Є. С. задоволено частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада

2018 року змінено. В частині стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 500,00 грн скасовано та ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у частині стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 500,00 грн відмовлено.

В решті частини рішення залишено без змін.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від

22 листопада 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 12 лютого 2019 року, в якій заявник просив скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_2 та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

За правилом частини третьої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В даному випадку, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди заявлена у грошовому вимірі, а відтак, є майновою вимогою.

Ціна позову у даній справі становить 25 029 грн 23 коп. (4 900,00+27,80+101,43+20 000,00), яка станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00*100=

192 100).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 12 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, стягнення безпідставно списаних коштів та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик