Справа №: 343/1971/18
Провадження №: 2/0343/53/19
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" про захист прав споживачів та стягнення штрафних санкцій, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, просить стягнути з відповідача ПАТ "НАСК "ОРАНТА" на його користь втрати від інфляції в розмірі 2936.78грн.; три проценти річних в розмірі 624.00 грн. та пеню в розмірі 5510.20 грн., всього - 9 070.98 грн.

Стягнути з відповідача ПАТ "НАСК "ОРАНТА" на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язанні з розглядом цивільної справи, у розмірі 4250 грн. - оплата витрат на професійну правничу допомогу.

Свої вимоги мотивує тим, що 9 січня 2017 року о 16:35 год., в м. Долині по вул. Б. Хмельницького сталась дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля марки «РЕНО ЛОГАН» д.н.з. НОМЕР_3 під під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_8 під керуванням ОСОБА_1

Згідно постанови Долинського районного суду від 27 січня 2017 р. по справі № 343/90/17 винним в ДТП визнано водія автомобіля марки «РЕНО ЛОГАН» д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2

Автомобіль марки «РЕНО ЛОГАН» д.н.з. НОМЕР_3 був застрахований у ПАТ "НАСК "ОРАНТА".

Після настання ДТП ОСОБА_1 належним чином повідомив ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про страховий випадок, а після набрання чинності постанови Долинського районного суду від 27 січня 2017 р. долучив всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування.

17.04.2017 р. страхова компанія виплатила йому неповне страхове відшкодування в сумі 5051.72 грн., тоді як згідно висновку судового експерта вартість відновленого ремонту становила 29 545.97 грн. Різницю в сумі 24 494.25 грн., відповідач виплатити відмовився, що стало причиною звернення до суду.

Рішенням Долинського районного суду від 19 грудня 2017 р. по справі № 343/1259/17 позов задоволений повністю, стягнуто з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_1 24 494.25 грн. страхового відшкодування, яке було виплачено 16.02.2018 р.

Таким чином внаслідок настання страхового випадку, яким є дорожньо-транспортна пригода, між ОСОБА_1, як потерпілою особою, та ПАТ «НАСК «ОРАНТА», як страховиком, виникли правовідносини, які врегульовані нормами глави 67 ЦК України "Страхування" та спеціальним нормативно-правовим актом - Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Беручи до уваги, що заява про страхове відшкодування подана позивачем 12 січня 2017 р., граничним строком виконання зобов'язання було 12 квітня 2017 р.

Проте, у визначені строки, виплата страхового відшкодування здійснена не була. Таким чином відповідач відповідно до вимог п. 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплатити пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за 310 днів прострочення, втрати від інфляції та три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, відповідно таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема сплата страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, процентів річних на суму страхового відшкодування, що входять до складу грошового зобов'язання і не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а є способом захисту майнового права та інтересу особи, що має право на таке відшкодування, який полягає у відшкодуванні її матеріальних витрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від страховика за користування невиплаченими грошовими коштами, належними до сплати особі, майно якої пошкоджено, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини страховика та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання, отже, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання.

З урахуванням викладеного позивач має право на стягнення втрат від інфляції, що згідно розрахунку (додаток № 1) становить 2936.78 та трьох процентів річних, що згідно розрахунку (додаток № 1) становить 624.00 грн. за весь час прострочення ПАТ «НАСК «ОРАНТА» зобов'язання з виплати страхового відшкодування.

Відповідно до положень, які містяться у п. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Розмір пені згідно розрахунку (додаток № 1) становить 5510.20 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Яцків І.Д., (довіреність а.с.7. ордер а.с.14, договір про надання юридичних послуг від 18.10.2018 р. а.с.55-56) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «НАСК «Оранта», Баран В.В., (довіреність а.с.51) в судовому засіданні позовні вимоги не визнав . Просив у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" про захист прав споживачів та стягнення штрафних санкційвідмовити повністю у зв'язку із безпідставністю та необґрунтованістю. Крім цього просив застосувати позовну давність щодо стягнення пені за період з 12.04.2017 р. по 24.10.2017 р. Також відповідачем на адресу суду було направлено відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого ПАТ «НАСК «Оранта»позов не визнає з наступних підстав:

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовуються ЦК України та спеціальним нормативно-правовим актом Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». П.2.1 ст.2 вказаного Закону передбачено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Приписами п.36.1 вказаного Закону встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір розглядався в судовому порядку.

П.36.2 ст.36 вказаного Закону передбачено, що Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону (в т.ч. зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності) , що її підтверджують) та , повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати ) та виплатити його. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламента виплата) здійснюється у розмірі шкоди оціненої страховиком. Відповідно до зазначених приписів вказаного Закону «НАСК «ОРАНТА» відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 30.03.17р. оцінила шкоду у 5049,78грн. , про що зазначено Долинським районним судом у рішенні від 19 грудня 2017року у справі №343/1259/17. Вказана сума страхового відшкодування виплачена Страховиком ОСОБА_1 17.04.17р., у порядку передбаченому вказаним Законом та у встановлений ним термін.

Не погодившись із даною сумою страхового відшкодування ОСОБА_1 звернувся до судового експерта про проведення відповідної експертизи.

Відповідно до висновку експерта №45/17 від 10 червня 2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ-21099, р.н. НОМЕР_8 становила 29545,97грн. В подальшому позивач звернувся з відповідним позовом в Долинський районний суд Івано-Франківської області. Вказані факти встановлені рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2017року у справі №343/1259/17, яке набрало законної сили 18 січня 2018року.

Згідно приписів п.36.2 вказаного Закону, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг строку виплати страхового відшкодування припиняється до дати коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Таким чином, зважаючи на наведені норми Закону, а саме те, що спір розглядався у цивільній справі та відповідне рішення суду із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 24494,25грн було подане позивачем до «НАСК «ОРАНТА» 09 січня 2018 року, а страхове відшкодування у вказаній сумі виплачене 16.02.18р. тобто до закінчення 90 днів із дня набрання законної сили рішенням суду у справі №343/1259/17, підстав для застосування штрафних санкцій немає.

Враховуючи наведене, просять у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про захист прав споживачів та стягнення штрафних санкцій в сумі 9078,98грн. - відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності , вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ст. 979 ЦК України, передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимоги заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

В судовому засіданні встановлено, що 09.01.2017 року о 16.35 год. в м.Долина по вул. Б. Хмельницького, ОСОБА_2, керуючи автомобілем "РЕНО ЛОГАН", державний номер НОМЕР_3, здійснюючи маневр повороту ліворуч з головної дороги на другорядну, не переконавшись, що даний маневр буде безпечний, не надав перевагу в русі автомобілю марки ВАЗ 21099, під керуванням ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі в зустрічному напрямку, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Згідно постанови Долинського районного суду від 27.01.2017 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.(а.с.8)

Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі ОСОБА_2 марки "РЕНО ЛОГАН", державний номер НОМЕР_5 та автомобіль ВАЗ 21099 реєстраційний номер НОМЕР_8 під керуванням ОСОБА_1 зазнали механічних пошкоджень.

Автомобіль марки «РЕНО ЛОГАН» д.н.з. НОМЕР_3 був застрахований у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

17.04.2017р. страхова компанія частково виплатила ОСОБА_1, страхове відшкодування в сумі 5 051.72 грн. Різницю в сумі 24 494.25 грн., вплатити відмовилися.

У зв'язку з відмовою ПАТ «НАСК «ОРАНТА» виплатити в повному обсязі страхове відшкодування, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 грудня 2017 року, яке набрало законної сили 23.01.2018 року , позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_1 24 494 (двадцять чотири тисячі чотирьохсот дев"яносто чотири) гривні 25 копійок страхового відшкодування, 640, 00 грн.сплаченого судового збору та 2800 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Рішення набрало законної сили (а.с.32-34).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Страхове відшкодування в розмірі 24494,25 грн., позивачу було виплачено 16 лютого 2018 року, що не заперечується сторонами.

З огляду на вищевикладене позивач зазначає, що у звязку із фактичною виплатою в повному обсязі страхового відшкодування лише 16 лютого 2018 року, він має право на стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до роз'яснень, наведених у пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", положення ст. 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).

Пунктом 21 цієї ж постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Оскільки зобов'язання страховика у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч.2ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. 3 % річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Згідно п.3 ч.1ст.20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

З огляду на наведене, у зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язань щодо виплати позивачу страхового відшкодування в повному обсязі, враховуючи положення статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 625 ЦК України, з відповідача підлягає стягненню пеня, три проценти річних, а також інфляційні втрати, пов'язані з несвоєчасністю виплати страхового відшкодування.

При цьому , суд не може погодитись з доводами представника відповідача, які викладено у відзиві на позов, щодо застосування положень п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зважаючи на наступне:

Пунктом 36.1 ст. 36 вищенаведеного нормативно-правового акту передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Пунктом 36.2 Закону зазначено, якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

З аналізу вищенаведених норм можна зробити висновок, що мова йде про наслідки - здійснити регламентну виплату, в той час як обов'язок виконати умови договору виникає у зв'язку із настанням страхового випадку, передбаченого угодою, а крім того, у даному випадку судом не розглядалась дорожньо-транспортна пригода.

Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи на обставини встановлені судом, мають бути застосовані положення ст. 625 ЦК України та п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» .

Також суд вважає, що клопотання представника відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності на вимоги про стягнення пені за період з 12.04.2017 р. по 24.10.2017 р. не підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

У відповідності до вимог ч.ч.2,3 ст. 264 ЦК України - позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як встановлено в судовому засіданні , ДТП мала місце 09.01.2017р. 17.04.2017 року ПАТ "НАСК "ОРАНТА" виплатила позивачу страхове відшкодування. Не погодившись з розміром виплаченого страхового відшкодування позивач ОСОБА_1 звернувся в Долинський районний суд з відповідним позовом до ПАТ "НАСК "ОРАНТА". 19.12.2017 року Долинський районний суд виніс рішення, яким позов задоволив та стягнув з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_1 24 494 гривні 25 копійок страхового відшкодування, 640, 00 грн.сплаченого судового збору та 2800 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження. Страхове відшкодування в розмірі 24494,25 грн., позивачу було виплачено 16 лютого 2018 року. До суду з даним позовом ОСОБА_1 звернувся 29.10.2018 року, тобто в межах строку позовної давності , встановленого законом.

З долученого до позовної заявиі розрахунку (а.с.6) з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 5510,20 грн., за період з 12.04.2017 року по 16.02.18 року, 3% річних за період з 12.04.2017 року по 16.02.2018 року в розмірі 624,00 грн., втрати від інфляції у розмірі 2936,78 грн. за період квітень 2017 року по лютий 2018 року.

Оскільки розрахунок проведений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, арифметично правильний, вказаний розрахунок приймається судом до уваги.

При цьому суд також враховує, що відповідач щодо правильності розрахунку заперечень не подав.

Враховуючи вищенаведене та зважаючи на невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо виплати позивачу в повному обсязі страхового відшкодування, враховуючи положення статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 625 Цивільного кодексу України, з відповідача підлягає стягненню пеня, три проценти річних, а також інфляційні втрати, пов'язані з несвоєчасністю виплати страхового відшкодування в сумі 9070,98 гривень станом на 16 лютого 2018 року ( на момент виплати повного страхового відшкодування по рішенню суду).

Судом також встановлено, що для отримання правової допомоги та для належного захисту своїх прав та інтересів по вказаній справі позивач звернувся до адвоката Яцківа І.Д.

За отримання правової допомоги та за надані адвокатом послуги з представництва інтересів позивача по вказаній справі, ОСОБА_1 сплачено гонорар у розмірі 4250,00 гривень ( квитанція до прибуткового касового ордера (а.с.13).

Згідно із положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Факт надання юридичних послуг підтверджується Договором про надання юридичних послуг від 18.10.2018 р. (а.с.55-56), ордером серії ІФ №024100 (а.с.14), копією квитанції до прибуткового ордеру № 2 від 18.10.2018 року (а.с.13), актом виконаних робіт (а.с.12).

За ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

За таких обставин з відповідача до державного бюджету підлягає стягненню судовий збір від попередньої сплати якого позивач звільнений в розмірі 768.40 грн.

На підставі ст.ст. 989, 1166, 1187, 1194 ЦК України, Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України "Про захист прав споживачів", керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, суд -

В И РІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" про захист прав споживачів та стягнення штрафних санкцій - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_1: втрати від інфляції в розмірі 2936 (дві тисячі дев'ятсот тридцять шість) гривень 78 коп.; 3% річних в розмірі 624 (шістсот двадцять чотири) гривень 00 коп.; пеню в розмірі 5510 (п'ять тисяч п'ятсот десять) гривень 20 коп., на загальну суму 9070 (дев'ять тисяч сімдесят) гривень 98 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4250 (чотири тисячі двісті п'ятдесят) гривень.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь держави судові збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду, через Долинський районний суд, Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_7, житель АДРЕСА_1

Відповідач: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" м.Київ вул.Здолбунівська,7Д, , 76015 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш

Повний текст рішення виготовлено 04.04.2019р.