Справа № 309/314/19
Провадження № 2/309/649/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

при секретарі: Соймик Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за позовом: ОСОБА_1 до Територіальної громади м.Хуст в особі Хустської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м.Хуст в особі Хустської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовн1і вимоги вмотивовані тим, що 20 лютого 1971 р. помер батько позивача ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину будинку 32 по вул.. Бр.Бращайків в м.Хуст. Спадкоємцями після померлого стали позивач, його мати ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4 у рівних долях, а саме по 1/6. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на 2/3 будинку і відповідно спадкоємцями стали ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_4, який 28 липня 1993 р. згідно договору дарування дарує йому 1/5 частину житлового будинку з надвірними спорудами. Після договору дарування у ОСОБА_1 стало 7/20 частини житлового будинку, а у брата 3/10 частин житлового будинку, після чого будинок був розділений між братами в натурі. У його брата в результаті встановлення між співвласниками певного порядку користування будинком, у власності став окремий однокімнатний будинок за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 27.4 кв. м. житловою площею 11.5 кв. м. але жодних документів він не оформлював. Отже право власності в них вже було визначено не у частках до всього житлового будинку, а в квадратах метрах кожному окремо. 03 січня 2018 року помер брат ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина і єдиним спадкоємцем якої став позивач. 22 січня 2018 року він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини та отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. З моменту відкриття спадщини і по даний час пройшло понад шість місяців, однак позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності за законом. Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_2.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився. На адресу суду від представника позивача адвоката ОСОБА_5 надійшла заява провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити .

Представник Хустської міської ради в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.1217,1223 ЦК України,спадкування здійснюється за законом або заповітом,право на спадкування мають особи,які визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту,визнання його недійсним,неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом,а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини,право на спадкування за законом одержують особи,визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 20 лютого 1971 р. помер батько позивача ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину будинку 32 по вул.. Бр.Бращайків в м.Хуст. Спадкоємцями після померлого стали позивач, його мати ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4 у рівних долях, а саме по 1/6. Після смерті матері позивача відкрилася спадщина на 2/3 будинку і відповідно спадкоємцями стали ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_4, який 28 липня 1993 р. згідно договору дарування дарує йому 1/5 частину житлового будинку з надвірними спорудами. Після договору дарування у ОСОБА_1 стало 7/20 частини житлового будинку, а у брата 3/10 частин житлового будинку, після чого будинок був розділений між братами в натурі. У його брата в результаті встановлення між співвласниками певного порядку користування будинком, у власності став окремий однокімнатний будинок за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 27.4 кв. м. житловою площею 11.5 кв. м. але жодних документів він не оформлював. Отже право власності в них вже було визначено не у частках до всього житлового будинку, а в квадратах метрах кожному окремо. 03 січня 2018 року помер брат ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина і єдиним спадкоємцем якої став позивач.

Відповідно до розяснень, викладених в абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 і та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у ОСОБА_1 на спадкове майно, а також не встановлено інших осіб які б мали право на спадкове майно або які б претендували на це право, окрім ОСОБА_1 суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок 32 кв.1. по вул..Бр.Бращайків в м.Хуст.

Керуючись вимогами ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України та ст.ст. 392, 1225, 1296 ЦК України, ст. 125 ЗК України, с у д

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене через Хустський районний суд до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 04 квітня 2019 року.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_6