ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3958/18
Провадження № 2/362/473/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:головуючого - судді Корнієнка С.В., за участю секретаря судового засідання - Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу у розмірі 116 000 грн. за договором про надання йому правничої допомоги.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 08 листопада 2012 року між заявником, як адвокатом, та відповідачем було укладено договір про надання адвокатських послуг, за додатком до якого, гонорар по договору за скасування рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-884-12 становить 81 000 грн.

2 квітня 2016 року між сторонами укладено інший Договір про надання адвокатських послуг, у відповідності до п. 4.1 якого, оплата за правочином проводиться щомісячно, що складає 1500 грн. Оскільки свої зобов'язання відповідач перед позивачем не виконав останній вимушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, проте не зміг відповісти щодо розміру сплачених відповідачем коштів за договорами про надання правничої допомоги

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав, просив відмовити в його задоволенні через відсутність нею, покладених за договорами обов'язків щодо оплати вартості адвокатських послуг.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що в задоволені позову необхідно відмовити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з положень ч.ч.1 та 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із положеннями ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, з визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положеннями ст.ст.3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначені загальні засади цивільного законодавства, зокрема, поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до положень ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з положеннями ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається з положень ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом достовірно встановлено, що 8 листопада 2012 року між сторонами було укладено договір про надання адвокатських послуг, відповідно до п. 4.2 якого замовник сплачує 2 000 грн. та державне мито за подачу апеляційної скарги (а.с.5-7).

Додаток до договору від 08.11.2012 року, згідно якого сторони домовились, що гонорар по договору за скасування рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-884-12 становить 81 000 грн. (а.с.8).

Крім того, 2 квітня 2016 року сторони уклали Договір про надання адвокатських послуг, в пункті 4.1 якого прописано, що оплата по договору проводиться щомісячно, що складає 1500 грн. (а.с.9-11).

З розрахунку заборгованості, складеної позивачем, заборгованість відповідача складає 2 000 грн. - одноразова плата за надання адвокатських послуг, 81 000 грн. - гонорар, 33 000 грн. (22 робочі місяці * 1500 грн.) (а.с.23).

26 квітня 2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №26-1 про вирішення спору в досудовому порядку, та сплати заборгованості по вищезазначеним Договорам в розмірі 114 000 грн. (а.с.12).

З відповіді відповідача на претензію від 25 травня 2018 року вбачається, про здійснення відповідачем оплати в рахунок виконання умов договору 02 квітня 2016 року - 26 000 грн., 06 квітня 2016 року - 1430 доларів США, 210 євро та 8700 грн. (а.с.13).

Відповідачем до матеріалів справи надані квитанції:

?до прибуткового касового ордера від 08.11.2012 року про сплату 500 грн. за договором від 08.11.2012 року (а.с.53);

?від 09.11.2016 року, згідно якої відповідач сплатила на платіжну карту позивача 5035,13 грн. (а.с.52).

Крім того, як вбачається з додатку від 28 січня 2013 року до договору про надання адвокатських послуг від 8 листопада 2012 року, укладеного сторонами, відповідачем 28 січня 2013 року на рахунок адвоката - позивача у справі внесена сума гонорару по договору за скасування рішення Васильківського міськрайонного суду у справі № 2-884/12 від 31.10.2012 року в розмірі 81000 грн.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що під час розгляду справи позивачем не було надано достатніх та безперечних доказів на підтвердження факту не сплати відповідачем коштів за договорами про надання адвокатських послуг та встановлення існування заборгованості та її розміру, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3, 6, 203, 207, 525, 526, 530, 626, 627, 628, 629 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 13, 76, 81, 82, 265, 355-356 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського Апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.