Єдиний унікальний номер 235/2404/19
Провадження №2-о/235/308/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Бородавки К.П.

за участю секретаря судового засідання Григорєвої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи - Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_2, про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі заявник) в особі представника адвоката ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження ОСОБА_2, з якою він перебуває в зареєстрованому шлюбі, 20.10.2018 в місті Донецьку Донецької області дитини чоловічої статі, батьком дитини є він. На обґрунтування поданої заяви зазначено, що органом державної реєстрації актів цивільного стану заявнику відмовлено у реєстрації народження дитини, оскільки ним надані документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Заявник, представник заявника, заінтересована особа ОСОБА_2 за змістом поданих заяв просили провести розгляд справи без їх участі, на задоволенні заявлених вимог наполягали.

Заінтересована особа Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, правом участі в судовому засіданні не скористався.

В силу приписів ч.1 ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутністю учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши подані заявником документи та проаналізувавши зміст відповідних норм матеріального і процесуального права, суд зазначає таке.

Паспортами громадянина України серії ВЕ №891135 та №002691656 підтверджується, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України відповідно.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО №505727 ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Алексєєнко) Лівія Анатоліївна з 28.09.2018 перебувають в шлюбі, зареєстрованому Приморським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №540.

З обмінної карти та медичного свідоцтва про народження №1079 від 21.10.2018, виданого Центральною міською клінічною лікарнею №6 міста Донецька так званої «ДНР», вбачається, що у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 20 жовтня 2018 року о 15.20 годині народилась одна дитина друга за рахунком хлопчик вагою 3120 г, про що 17.01.2019 Адміністрацією міста Комсомольське Старобешівського району так званої «ДНР» видано свідоцтво про народження серії ДНР №076826, актовий запис №8.

Наданими до заяви документами підтверджується, що заявник звернувся до Покровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації народження дитини чоловічої статі, народженої 20.10.2018 у ОСОБА_2, надавши медичне свідоцтво про народження №1079 від 21.10.2018, але листом відділу від 03.04.2019 №1041/15.21-31 йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження у зв'язку з пред'явленням для підтвердження факту народження дитини документу, який не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 №545, та виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

За змістом п.п. «а» п. 2, 3, 22, 23 гл. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 №52/5, підставами для проведення державної реєстрації для народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма №103/о), що видається закладом охорони здоров'я, незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи; при відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою; власне ім'я дитини визначається за згодою батьків; власне ім'я дитини, народженої жінкою, яка не перебуває у шлюбі, у разі відсутності добровільного визнання батьківства визначається матір'ю дитини.

Відповідно до п.3 розділу І згаданих Правил за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Суд відмічає, що згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст.77 та ст.78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Надаючи оцінку допустимості наданих заявником доказів, а саме документів, виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, суд керується ч.2 ст.19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Одночасно суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), за висновками якої, зокрема, у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Враховуючи викладене, зважаючи на правову позицію, викладену Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі від 15.04.2016, за змістом якої документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України, суд як виняток приймає до уваги дані про народження у ОСОБА_2 дитини, які зазначені у вищенаведених документах, виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За приписами ст.13 Закону України ««Про державну реєстрацію актів цивільного стану» походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

За змістом ст.122 та ст.133 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя; походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини; якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.

Встановлення факту народження дитини необхідне заявнику для реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження дитини згідно вимог діючого законодавства України, отримання свідоцтва про народження дитини встановленого зразку та визнання дитини громадянином України.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що дослідженими у справі доказами доведено факт народження 20.10.2018 у ОСОБА_2, яка з 28.09.2018 перебуває в шлюбі з ОСОБА_1, дитини чоловічої статі та підтверджено неможливість реєстрації такого факту в органах реєстрації актів цивільного стану України, відтак заява підлягає задоволенню.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Згідно з ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст.263-265, 268, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання Донецька область, Старобешівський район, м.Кальміуське, вул.Кірова, 33/81), заінтересовані особи - Покровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (, місцезнаходження Донецька область, м.Покровськ, вул.Торгівельна, 11), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання Донецька область, Старобешівський район, м.Кальміуське, вул.Леніна, 13/15), про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження 20 жовтня 2018 року у місті Донецьку Донецької області, Україна, другої за рахунком однієї дитини чоловічої статі, батьками якої є: мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянин України, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення підлягає негайному виконанню та його оскарження не зупиняє виконання рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Суддя К.П. Бородавка