Справа №162/817/18
Номер провадження 2/162/36/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Любешів

18.01.2019

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря Будько І..М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглядаючи у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду питання про самовідвід судді в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності,-

встановив:

07 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності.

Ухвалою судді від 27 листопада 2018 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

До початку проведення підготовчого судового засідання головуючим суддею Гладіч Н.І. заявлено самовідвід по даній справі.

Свою заяву про самовідвід суддя Гладіч Н.І. мотивує тим, що суддя місцевого суду здійснює судочинство в порядку, встановленому процесуальним законом, а також здійснює інші повноваження, визначені законом (ст.23 Закону "Про судоустрій і статус суддів").

Також вказала, що під її головуванням заочним рішенням Любешівського районного суду 04 жовтня 2017 року у справі №162/396/17 (провадження №2/162/149/2017) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності задоволено повністю. Визнано ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: с. Бучин, вул. Шкільна, 5, Любешівського району, Волинської області.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 24 квітня 2018 року заочне рішення Любешівського районного суду від 04 жовтня 2017 року скасоване та ухвалене нове рішення, яким в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності відмовлено.

Враховуючи наведене, вважає, що не може розглядати дану справу та підлягає самовідводу у звязку з тим, що фактично давала оцінку доказам у справі №162/396/17 (провадження №2/162/149/2017), на які посилається позивач в даній справі.

Вважає, що дана обставина може вплинути на думку сторін щодо її обєктивності та неупередженості по даній справі.

Дослідивши заяву про самовідвід головуючого по справі судді Гладіч Н.І., заслухавши думку учасників процесу щодо поданої заяви, які покладалися на розсуд суду щодо задоволення даної заяви, суд вважає, що підстави для самовідводу, передбачені ст.36 ЦПК України, встановлені.

Відповідно до п.5 ч.1ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч.1ст.39ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36,37, і38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч.3 ст. 39 ЦПК України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді. Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ'єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

Відповідно до вимог ч.1 ст.41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 41, 260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву головуючого - судді Любешівського районного суду Волинської області Гладіч Наталії Іванівни про самовідвід задовольнити. Відвести суддю Гладіч Наталію Іванівну від судового провадження, як головуючого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок тривалої відсутності для розгляду іншому судді Любешівського районного суду в порядку встановленому ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: