Справа № 487/5523/18
Провадження № 2/487/371/19
У Х В А Л А

04.04.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі:

Головуючого судді: Притуляк І.О.,

за участю секретаря: Янковець Г.А.,

позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, яким позивач просить стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3492 долари США за договором від 10.04.2012 року та судовий збір у розмірі 980 грн.

Представник відповідача надав до суду відзив, в якому заявив клопотання про закриття провадження по справі, з урахуванням приписів ст.255 ч.1 п.3 ЦПК України, посилаючись на те, що позивач вже звертався до суду з позовом до відповідача, який має той самий предмет і ті самі підстави. По зазначеній справі було винесено рішення суду, яке набрало законної сили.

У судовому засіданні позивач проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що на дданий час рішення суду на яке посилається відповідач, скасовано Верховним Судом.

Відповідач та представник відповідача - адвокат ОСОБА_3 до судового засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи представник відповідача був повідомлений належним чином, про що свідчить його особиста розписка.

Дані щодо вручення відповідачу повідомлення про час та місце судового засідання у матеріалах справи відсутні.

Позивач вважав за неможливе провести підготовче судове засідання за відсутності відповідача та його представника.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ст..255 ч.1 п.3 ЦПК України, суд закриває провадження по справі якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 13 ЦПК України, встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За положеннями ст.15 ч.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно п.1 цієї статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.02.2017 року по справі 487/5285/15-ц було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, та стягнуто з ОСОБА_2 2000 грн. боргу та 2017,23 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції.

Підставою для звернення до суду із зазначеним позовом стала розписка від 10.04.2012 року складена ОСОБА_2. В свою чергу ОСОБА_1 посилався на даний письмовий доказ як на підставу для задоволення позову.

На даний час у проваджені суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 3492 долари США за договором від 10.04.2012 року та судового збору у розмірі 980 грн.

В обґрунтування зазначеного позову позивач ОСОБА_1 посилається на наявність іншого договору від 12.04.2013 року, з якого вбачається наявність боргових зобовязань ОСОБА_2 перед ним.

З урахування викладеного, суд приходить до переконання, що між сторонами виник спір який не був предметом розгляду іншої цивільної справи, а отже заявлене клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

За положеннями ст..223 ч.2 п.1, ч.9 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку , у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, про що зостановлюється ухвала.

З урахуванням встановленого, з метою недопущення порушення процесуальних прав позивача, судд вражає за необхідне підготовче судове засідання відкласти.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 223, 255,353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволені клопотання представника відповідача - адвоката ОСОБА_3Б про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовити.

Розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відкласти.

Призначити підготовче судове засідання по справі на 10-30 годину 15 травня 2019 року.

Копію ухвали направити відповідачу та його представнику.

.Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: І.О.ПРИТУЛЯК