КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/4886/2019 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: - Олійника В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Приходька К.П.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року про забезпечення позову у складі судді Кушнір С.І. у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, в якому просив визнати недійсними з моменту укладення договір дарування машиномісця, який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бродським В.В. 09.08.2018 року та договір купівлі-продажу нерухомого майна, який укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, від імені якої по дорученню діяв ОСОБА_7, і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. 10.08.2018 року та зареєстрований в реєстрі за № 1606.

Одночасно з позовною заявою представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: машиномісце площею 16,3 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000 та заборонити суб'єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно (державним реєстраторам прав на нерухоме майно; виконавчим органам сільських, селищних, міських рад, Київській та Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям; акредитованим суб'єктам, державним та приватним нотаріусам) вносити будь-які зміни (записи), окрім записів про накладення арешту до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та обтяжень, а також вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації речових прав та їх обтяжень, у тому числі з відкриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стосовно об'єкта нерухомості, право приватної власності та іншим органам стосовно реєстрації, перереєстрації, скасування реєстрації стосовно: нерухомого майна, а саме: машиномісця площею 16,3 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000.

Свою заяву позивач обґрунтовував тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи не уможливити виконання рішення суду, і вжиття заходів необхідне для поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року про забезпечення позову заяву задоволено частково.

Накладено арешт на машиномісце площею 16,3 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000, що зареєстроване на праві власності за ОСОБА_2

В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нової, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву, суд першої інстанції виходив з того, що машиномісце площею 16,3 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000, належить на праві власності ОСОБА_2 і її право порушено відповідачами.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судом встановлено, що машиномісце площею 16,3 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 000 належить на праві власності ОСОБА_2, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Апелянт в скарзі стверджує, що відповідно до ст.388 ЦК України він є добросовісним набувачем майна і позивачкою не надано доказів обґрунтування необхідності застосування того чи іншого виду забезпечення позову.

Проте, підставою для звернення позивачки із заявою про забезпечення позову стала неправомірна поведінка відповідачів, направлена на приховування майна, що здійснене на її переконання з використанням підроблених документів.

Згідно зі ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог цих вимог суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Позивачка вважає, що договори дарування машиномісця та його продажу укладені всупереч положенням чинного законодавства та підлягають визнанню недійсними в силу ч.1 ст.203 та ч.1 ст.215 ЦК України з моменту їх укладання.

За обставин справи, наведених ОСОБА_3 в заяві про забезпечення позову та відзиві на апеляційну скаргу щодо неправомірних дій з боку відповідачів колегія суддів вважає, що позивач надав суду достатньо підстав та доказів для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: машиномісця, площею 16,3 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, при тому що за твердженнями позивача дії відповідачів свідчать про те, що вони і в подальшому будуть намагатися приховати майно від виконання судового рішення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від №9 забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Колегія суддів звертає увагу на те, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивачкою надано докази на підтвердження неправомірних дій відповідачів та того, що існує реальна загроза невиконання з боку відповідачів можливого рішення суду про задоволення позову.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Одним із способів захисту порушеного права та інтересу згідно зі ст.16 ЦК України є визнання правочину недійсним. Саме з таким предметом позову звернувся позивач за захистом порушених прав та інтересів, оскільки вважає, що спірні договори є недійсними, так як вчинені всупереч Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, та у зв'язку з недодержання цих вимог стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення.

За таких обставин, суд вірно дійшов висновку про часткове задоволення заяви і накладення арешту на машиномісце.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2та залишення без змін ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегії суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 29 серпня 2018 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: