КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року м. Київ

Справа № 22-ц/824/722/2019 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Леонтюк Л.К.

Унікальний №761/18595/17 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про визнання дій протиправними, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві про визнання дій протиправними, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Просив визнати протиправними дії Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» щодо несвоєчасної виплати заробітної плати ОСОБА_1 та стягнути на його користь суму середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за період з 04 серпня 2016 року по 19 серпня 2016 року.

В обґрунтування позову посилався на те, що працював на посаді начальника відділу правового забезпечення Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш» (далі - ДП ДГЗІФ «Укрінмаш»).

03 серпня 2016 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України його було звільнено у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників.

Звільнення було проведення з порушенням положень ст.116 КЗпП України та проведено кінцевий розрахунок з позивачем 19 серпня 2016 року, що підтверджується поточною випискою обслуговуючого банку позивача.

Згідно наданої Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Київського міського відділення Подільської міжрайонної виконавчої дирекції інформації заявка-розрахунок щодо лікарняних листів позивача за період з 31 травня 2016 року по 11 червня 2016 року та з 11 липня 2016 року по 23 липня 2016 року були подані відповідачем лише 15 серпня 2016 року, перерахунок яких був здійснений ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» 18 серпня 2016 року.

Наголошував, що приймаючи рішення про скорочення чисельності та штату працівників, в тому числі посади позивача, відповідач не забезпечив своєчасного нарахування коштів з подальшим належним та повним розрахунком з позивачем.

На підставі вище викладеного просив позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, 01 серпня 2018 року, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне встановлення обставин справи та неправильне застосування норм права, не повне та неправильне дослідження доказів у справі, порушення норм процесуального та матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилався на те, що цитуючи п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року щодо підстав застосування ст.117 КЗпП України, суд першої інстанції цілком проігнорував положення на які посилався, усні та письмові пояснення позивача, надані письмові докази та пояснення надані третьою особою.

Судом першої інстанції було цілковито залишено поза увагою той факт, що листок непрацездатності за період з 30 травня 2016 року по 10 червня 2016 року був наданий відповідачу 13 червня 2016 року, проте в порушення встановлених правил документообігу зареєстрований лише 23 червня 2016 року. В наданій відповідачем копії книги обліку листків непрацездатності попередня дата реєстрації та обліку грубо виправлена та містить прізвища працівників, якими були надані листки непрацездатності набагато пізніше ніж апелянтом. Оригінал Книги обліку відповідач суду для огляду не надавав.

В ході розгляду справи представник відповідача як усному порядку, так і в своїх заперечення вказував на те, що наданий апелянтом листок непрацездатності за період з 30 травня 2016 року по 10 червня 2016 року містив помилку в назві підприємства, з метою виправлення якої був направлений до лікувального закладу 02 липня 2016 року.

Призначення допомоги було здійснено після дооформлення листка непрацездатності відповідно до п.п.3.1. Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, згідно протоколу комісії із соціального страхування від 01 липня 2016 року. Дооформлення було здійснено шляхом зазначення скороченої назви відповідача - ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», замість повної, що суперечить положенням п.п.3.1. Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності та Статуту відповідача, в редакції чинній на той момент.

Проте вказана відповідачем обставина є надуманою, не відповідає дійсності та свідчить про упереджене ставлення відповідача до апелянта та неналежне виконання ним своїх повноважень, однак докази цього були проігноровані судом першої інстанції.

Висновки суду першої інстанції базуються виключно на поясненнях та письмових доказах відповідача, без надання належної правової оцінки факту засідання комісії із соціального страхування 01 липня 2016 року, подальше направлення 02 липня 2016 року листка непрацездатності на виправлення описки та виправлення вказаної описки лише в день звільнення апелянта - 03 серпня 2016 року.

Проте як вбачається з відповіді КНП «Консультативно-діагностичного центру» Шевченківського району м. Києва від 12 грудня 2017 року 02 липня 2016 року будь-яких листків непрацездатності від відповідача не надходило та не розглядалось.

Будь-яких доказів направлення відповідачем листка непрацездатності до медичного закладу матеріали справи не містять. Лише у день звільнення апелянта посадова особа відповідача, прізвище якої вказано в службовій записці, приходила особисто до лікаря з метою внесення хоч-якихось виправлень.

Не надано оцінки тому факту, що рішення про призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності згідно обох листів непрацездатності апелянта було прийнято комісією 03 серпня 2016 року, однак заявку-розрахунок відповідачем було подано лише 15 серпня 2016 року.

Викладені в оскаржуваному рішенні висновки щодо проведення відповідачем 03 серпня 2016 року повного розрахунку з позивачем у межах можливого, є хибними, оскільки про скорочення посади апелянта відповідач прийняв рішення ще у травні 2016 року, однак дій спрямованих на забезпечення своєчасного нарахування всіх виплат працівнику разом з обов'язком по проведенню повного та остаточного розрахунку в день звільнення не виконав.

Здійснення остаточного розрахунку належних апелянту коштів була здійснена з затримкою саме з вини відповідача, а тому наявні правові підстави для застосування положень ст.117 КЗпП України та стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Судом при розгляді справи було порушено основний принцип цивільного судочинства, а саме захист законних прав громадян від протиправних дій адміністрації підприємства.

10 січня 2019 року ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» направило відзив на апеляційну скаргу, просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без мін.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, присутніх сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді начальника відділу ДП ДГЗІФ «Укрінмаш».

На підставі наказу №240 к про припинення трудового договору (контракту) від 03 серпня 2016 року ОСОБА_1 було звільнено у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. (а.с.4)

Згідно листа Подільської міжрайонної Виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності №452-02 від 09 березня 2017 року заява-розрахунок, зокрема щодо листків непрацездатності Серія АГЯ №230817 та Серія АДА №548501 була подана страхувальником ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» 15 серпня 2016 року. Замовлені кошти були перераховані страхувальнику 18 серпня 2016 року. (а.с.5)

На рахунок ОСОБА_1 кошти надійшли 19 серпня 2016 року. (а.с.6)

ОСОБА_1 перебував на лікарняному в період з 30 травня 2016 року по 10 червня 2016 року та з 11 липня 2016 року по 22 липня 2016 року. (а.с.27-28, 31-32)

Рішення про призначення ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності було прийнято 03 серпня 2016 року, згідно протоколу №18 засідання комісії із соціального страхування /рішення уповноваженого/ ДП ДГЗІФ «Укрінмаш». (а.с.34-35)

Заява-розрахунок була підписана керівником підприємства та головним бухгалтером 09 серпня 2016 року. (а.с.36-37)

Згідно листа КНП «Консультативно-діагностичний центр» Шевченківського району міста Києва №01/1186 від 12 грудня 2017 року за 2016 рік до КДЦ лист від ДП ДГЗІФ Укрінмаш від 02 липня 2016 року №2716-5781 до канцелярії не надходив, згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденції. (а.с.88)

Відмовляючи в задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи не було встановлено вини відповідача у затримці під час остаточного розрахунку з позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Частиною 1, 2 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.32 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (в редакції чинній на момент звільнення позивача) допомога по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах виплачується застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження. (ч.1 ст. 32Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»)

Фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду.

Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами.

Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви. (ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування»)

Єдиною підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалось раніше позивач перебував на лікарняному з 30 травня 2016 року по 10 червня 2016 року та з 11 липня 2016 року по 22 липня 2016 року, що підтверджується відповідними листками непрацездатності та не заперечується сторонами. (а.с.27-28, 31-32)

Порядок заповнення листів непрацездатності визначений відповідною Інструкцією затвердженою спільним наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №532/274/136-ос/1406 від 03 листопада 2004 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2004 року за №1456/10055.

Згідно з п.1, пп. 2.1. п. 2, пп. 3.1. п. 3 Інструкції лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Записи в ЛН здійснюються розбірливим почерком, без помарок, синім, фіолетовим або чорним чорнилом.

Підкреслюється слово "первинний" або "продовження", у разі продовження ЛН зазначається номер попереднього. Указуються: прізвище, ім'я та по батькові (повністю) непрацездатного та місце його роботи (назва підприємства, установи, організації), дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою зазначається рік), прізвище лікаря, який видав ЛН, номер медичної карти амбулаторного

чи стаціонарного хворого, підпис одержувача у графі "Підпис одержувача".

Підкреслюється слово "первинний" або "продовження" із зазначенням номера та серії попереднього ЛН у разі його продовження. Чітко вказуються: назва і місцезнаходження закладу охорони здоров'я (повністю), що підтверджуються штампом та

печаткою закладу охорони здоров'я "Для листків непрацездатності"; дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою вказується рік), прізвище, ім'я, по батькові непрацездатного (повністю); число повних років (цифрами); стать підкреслюється; місце роботи: назва і місцезнаходження підприємства, установи, організації (повністю).

Наявний на а.с.27 лицьовий бік листка непрацездатності позивача Серія АГЯ №230817 датований 22 червня 2016 року та в графі «Місце роботи: назва підприємства, установи, організації» містить виправлення в назві установи.

В даній графі назва установи «Державна госпрозрахункова зовнішньо торгівельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш»» закреслено та зазначено скорочену назву «ДП ДГЗІФ «Укрінмаш»». Вказані виправлення засвідчені підписом та печаткою лікаря.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами позивач працював на посаді начальника відділу у Дочірньому підприємстві Державної компанії «Укрспецекспорт» - «Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма «Укрінмаш»». (а.с.4-5, 10)

Скорочена назва підприємства - ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», відповідно до положень Статуту підприємства (пункт 1.2.). (а.с.38-51)

Зворотній бік листка непрацездатності позивача Серія АГЯ №230817 та надана стороною відповідача завірена копія Книги обліку листів непрацездатності працівників ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», індекс справи №27/6-10, містять ідентичну інформацію стосовно дати його пред'явлення роботодавцю - 23 червня 2016 року. (а.с.28, 53-55)

Отже доводи апелянта стосовно дати видачі листка непрацездатності та надання його відповідачу спростовуються відомостями самого листка, та вважаються колегією суддів надуманими та необґрунтованими.

Як наголошував Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у своєму листі «Щодо виправлень у бланку листка непрацездатності» №5.1-31-768 від 19 травня 2016 року використання юридичною особою скороченого найменування організації, установи, підприємства можливе нарівні із повним у разі його затвердження установчими документами. Тобто в листку непрацездатності зазначається юридична адреса підприємства та скорочене найменування у разі його затвердження установчими документами.

Колегія суддів вважає доводи апелянта щодо неможливості використання відповідачем скороченої назви підприємства під час оформлення листів непрацездатності такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного в той період законодавства.

Щодо тверджень апелянта стосовно існуючих суперечностей між Статутом відповідача та внесеними до листка виправленнями, вони свого підтвердження в матеріалах справи не знайшли. Досліджений колегією суддів Статут ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» вказує на затвердження підприємством своєї скороченої назви. Доказів протилежного стороною позивача ані суду першої інстанції, а ні суду апеляційної інстанції надано не було.

Листок непрацездатності Серія АГЯ №230817 датований 22 червня 2016 року було надано відповідачу 23 червня 2016 року. (а.с.28)

Листок непрацездатності Серія АДА №548501 датований 22 липня 2016 року було надано відповідачу 25 липня 2016 року. (а.с.32)

Згідно Положення про порядок призначення та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологам працівникам ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», затвердженим наказом ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» від 10 грудня 2015 року №234-Н (а.с.93-94), документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються Комісією із соціального страхування не пізніше десяти днів з дня їх надходження.

Заяви-розрахунки подаються фінансово-економічним підрозділом підприємства до робочого органу ФСС двічі на місяць 15 та 30 числа поточного місяця (якщо дата подання припадає на вихідний або святковий день - у перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем). (абз. 2 пункту 3, абз. 5 пункту 6 Положення)

01 липня 2016 року відбулося чергове засідання комісії із соціального страхування ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», що підтверджується протоколом №16 (а.с.29), з якого вбачається виявлення членами комісії помилки в листку непрацездатності Серія АГЯ №230817 у назві місця роботи. Комісією було прийнято рішення про повернення листка непрацездатності на дооформлення до медичної установи.

Супровідним листом ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» Вих.27/6-5781 від 02 липня 2016 року листок непрацездатності Серія АГЯ №230817 було повернуто до КНП «Консультативно-діагностичний центр» Філія №3. (а.с.30)

З огляду на вже встановлений факт наявності описки в назві відповідача, відсутність суперечності та/або порушень в діях комісії із соціального страхування, на здійсненого уповноваженою особою відповідних виправлень, із їх засвідченням, колегія суддів не приймає, зазначені доводи апелянта до уваги.

Посилання апелянта на отриману відповідь від КНП «Консультативно-діагностичний центр» щодо ненадходження у 2016 році листів від відповідача (а.с.88), колегія суддів оцінює критично, оскільки вказаний у відповіді вихідний номер інший ніж на супровідному листі відповідача; направлення листка здійснено на адресу Філії №3: м. Київ, вул. Ризька, буд. №1, а надана відповідь отримана від КНП «Консультативно-діагностичний центр» за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 100.

Вказаний лист не містить будь-яких відомостей щодо системи зберігання інформації, її сортування та фільтрації, що у сукупності не дає підстав твердити про достеменність цих відомостей.

Згідно службової записки члена комісії із соціального страхування на підприємстві ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_3 від 03 серпня 2016 року (а.с.33), оригінал листка непрацездатності Серія АГЯ №230817 від 22 червня 2016 року був отриманий нею в КНП «Консультативно-діагностичний центр» Філія №3 з відповідними виправленнями 03 серпня 2016 року.

03 серпня 2016 року відбулося чергове засідання комісії із соціального страхування ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», що підтверджується протоколом №18 (а.с.34-35), з якого вбачається призначення ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності за листками непрацездатності Серія АГЯ №230817 та Серія АДА №548501.

Заява-розрахунок була підготовлена та підписана керівником підприємства та головним бухгалтером 09 серпня 2016 року (а.с.36-37) та подана до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності 15 серпня 2016 року (а.с.5)

Перерахунок коштів був здійснений на рахунок ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» 18 серпня 2016 року (а.с.5, 52), а 19 серпня 2016 року на відповідний рахунок позивача (а.с.6).

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст.22 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Положення про порядок призначення та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологам працівникам ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», затвердженим наказом ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» від 10 грудня 2015 року №234-Н, встановлено, що оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності здійснюється за рахунок коштів підприємства у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати (п.2 ст.22; п.п.1 п.2 ст.32 Закону №1105).

Згідно заяви-розрахунку ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» від 09 серпня 2016 року загальна кількість днів, які підлягають оплаті ОСОБА_1: на підставі листка непрацездатності АГЯ №230817 становить 12, в тому числі за рахунок коштів Фонду - 7 на загальну суму 8 791,08 грн., в тому числі за рахунок коштів Фонду 5 128,13 грн.; на підставі листка непрацездатності АДА №548501 становить 12, в тому числі за рахунок коштів Фонду - 7 на загальну суму 9 941,40 грн., в тому числі за рахунок коштів Фонду 5 799,15 грн. (а.с.36-37)

Зі змісту позовної заяви та наданих ОСОБА_1 пояснень вбачається, що підставою звернення до суду є несвоєчасність виконання відповідачем як роботодавцем покладених на нього обов'язків по вирішенню питання з призначення виплат на підставі листів непрацездатності, несвоєчасності передачі розрахунків до Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, пов'язані зі свідомим затягуванням процесу через негативне ставлення до позивача.

Неналежне виконання обов'язків під час проведення процедури скорочення чисельності та штату працівників, стали підставою несвоєчасного повного розрахунку з працівником при звільненні, а саме коштів виплата яких здійснюється за рахунок Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Аналіз наявних матеріалів справи свідчить про своєчасні розрахунку роботодавця з позивачем. Кошти, які підлягали сплаті саме підприємством, в тому числі і за перші п'ять днів тимчасової непрацездатності, виплачені у встановлений законодавством строк.

Питання щодо неправильності здійснених роботодавцем розрахунків позивачем порушено не було.

Правові підстави для застосування положень ст.117 КЗпП України в даному випадку відсутні.

Колегія суддів вважає, що з боку підприємства не було допущено порушень встановлених законом строків виплати коштів, а доводи апелянта спростовуються наявними матеріалами справи.

Твердження апелянта стосовно існуючого у відповідача обов'язку по забезпеченню заздалегідь підготуватись до своєчасного нарахування всіх виплат працівнику до дня звільнення, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на відсутність в діях відповідача будь-яких порушень законних прав та інтересів позивача, здійснення належного та повного розрахунку з позивачем у день звільнення та перерахунок решти коштів після їх надходження від Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку недоведеності позивачем своїх вимог та відсутності правових підстав для їх задоволення.

Всі інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції в не спростовують.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що пункту першого статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (справа Гарсіа Руїз проти Іспанії).

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01 квітня 2019 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль