ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/694/19
номер провадження 6/695/65/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадження, шляхом заміни стягувача на його правонаступника, -

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду надійшла заява ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у виконавчому провадження, шляхом заміни стягувача на його правонаступника.

Заява мотивована тим, що 06.09.2010 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив рішення по справі № 2-1321/2010/2306 про стягнення з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором № МКЧ-45-08.

03 жовтня 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відступило ТОВ «Вердикт капітал», а ТОВ «Вердикт капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № МКЧ-45-08, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та боржниками.

Таким чином заявник набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги в тому числі з боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а тому ТОВ «Вердикт капітал» звернулася до суду із відповідною заявою для забезпечення реалізації своїх прав на стягнення вказаної заборгованості.

В судове засідання заявник та інші сторони по справі не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку визначеному законодавством, а тому суд вважає за можливе, відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України розглядати справу у їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Як вбачається з умов договору про відступлення права вимоги за договорами застави від 03.10.2018 року первісний заставодавець відступає та передає, а новий заставодержатель приймає та набуває всіх прав, належних первісному заставодержателю за договорами застави, які забезпечують виконання зобовязань за кредитними договорами які перелічені у Додатку №1 до цього договору.

Як вбачається з додатку до договору про відступлення прав вимоги за договорами застави від 03.10.2018 року, договір №МКЧ-45-08 боржниками по якому є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був включений до даного переліку боржників, право вимоги по яким передані новому кредиторові.

Отже відповідно до умов вказаного договору та у відповідності до вимог ст. 512 ЦК України заявник набув статус нового кредитора та отримав право вимоги до боржників.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

З аналізу вимог чинного законодавства вбачається, що заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, а тому у разі вибуття кредитора у зобовязанні він замінюється правонаступником.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» та статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Дана позиція суду відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року у справі № 6-122цс13, та враховується судом при вирішенні справи.

Крім того, під час розгляду питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема, положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Ст. 9 Конституції України йдеться про те, що міжнародні договори, ратифіковані Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Отже, норми Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і все, що з неї витікає, є частиною законодавства України і має застосовуватися нарівні із законами, прийнятими урядом. Це, зокрема, продиктовано пп. «Ь» п. 3 ст. 31 Віденської конвенції про право міжнарбдних договорів, учасником якої є Україна, та відповідно до якого поряд із нормами міжнародного договору обовязково треба використовувати подальшу практику застосування договору, який встановлює угоду учасників щодо його тлумачення.

Так, у рішенні від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» Європейський суд з прав людини тлумачить частину 1 статті 6 Конвенції, сформульовану так: « Кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обовязків (...), має право на справедливий (...) розгляд упродовж розумного строку (...) судом, встановленим законом », а саме, зазначає, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6, також захищає і виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які, у країні яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін. У рішенні від 18 жовтня 2005 року у справі «ТЕРЕМ ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» Суд робить висновок, що триваюче невиконання значної частини боргу за рішенням суду, винесеним на користь заявника, складає порушення п,1 ст., 6 Конвенції

Отже судом встановлено, що ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» передав право вимоги за кредитним договором № МКЧ-45-08 до нового кредитора, заявника по справі, товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», що стверджується вказаним вище договором про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 03.10.2018 року та відповідним витягом з додатку по договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», а тому вказана заява підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись 442 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Замінити стягувача публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місцезнаходження: вул. Кудрявський Узвіз, буд. 5-Б, м. Київ, 04053) у справі № 2-1321/2010/2306 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до відповідачів, якими є: ОСОБА_1, ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за кредитним договором № МКЧ-45-08.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Середа Л.В.