Справа № 163/1072/18
Провадження № 2/163/8/19
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.

з участю секретаря Костюк Р.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійним і скасування правовстановлюючого документа на нерухоме спадкове майно, визнання права власності на нерухоме спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві з врахуванням доповнених позовних вимог в порядку ч.2 ст.49 ЦПК України ОСОБА_1 просить постановити рішення про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, виданого в.о. державного нотаріуса Любомльської державної нотаріальної контори 13.06.2001 року за №317; визнання недійним і скасування Державного акту серії НОМЕР_4 на право власності на земельні ділянки, виданого 23.07.2008 року Любомльською райдержадміністрацією ОСОБА_4; визнання власником розташованих по АДРЕСА_1 житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_3 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року його сестри ОСОБА_5.

Свої вимоги обґрунтував тим, що після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на вищевказане нерухоме майно. Спадкоємцями за законом в порядку ст.530 ЦК України в редакції 1963 року є він та інші брати - ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7. На день відкриття спадщини спадкодавець проживала разом з ним в селі Гуща і проходила курс лікування у місцево лікувальному закладі. Після смерті він здійснив її поховання і вважав, що своїм фактичним спільним проживанням, веденням спільного господарства, спадщину прийняв у встановленому порядку. Крім цього, з іншими братами існувала домовленість, що спадковий будинок буде належати саме йому, оскільки у ньому він проводив будівельні і ремонтні роботи, а після смерті сестри здійснював за ним догляд. У 2017 році для оформлення спадщини звернувся в нотаріальну контору, де йому стало відомо про заведення спадкової справи після смерті сестри за заявою брата ОСОБА_4, на ім'я якого 13.06.2001 року нотаріусом було уже видане свідоцтво про право на спадщину, яке складається з права на земельну частку (пай), посвідчене сертифікатом серії НОМЕР_5. На підставі цього свідоцтва ОСОБА_4 оформив Державний акт на право власності на земельні ділянки серії НОМЕР_4. Видачу свідоцтва про право на спадщину і Державного акту вважає незаконним, оскільки ОСОБА_4 не здійснював жодних дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини після смерті сестри, а надана в нотаріальну контору довідка про фактичне прийняття спадщини не відповідає дійсності і суперечить наявним у нього доказам. Через це порушено його спадкові права як єдиного спадкоємця, що прийняв спадщину у передбаченому законом порядку. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а спадкоємцями після його смерті є відповідачі по справі як дружина і син. Тому захист його порушених прав можливий лише в судовому порядку саме до цих відповідачів.

В судове засідання сторони не з'явились.

Представник позивача в канцелярію суду подала заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи за її відсутності і відсутності позивача.

Відповідачі в канцелярію суду подали спільну заяву про повне визнання позову і розгляд справи за їх відсутності.

За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно із ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідження змісту позовних вимог на предмет їх відповідності наявним у матеріалах справи доказам приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ст.ст.525, 526, 530, 549, 560, 561 ЦК України в редакції 1963 року, ст.1301, п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року.

Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.ст.141, 142 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідачів. При цьому у зв'язку з визнанням позову 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, позивачу слід повернути з державного бюджету, решту 50 відсотків стягнути з відповідачів.

Керуючись ст.ст.206, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 13.06.2001 року державним нотаріусом Ковельської, в.о. нотаріуса Любомльської державної нотаріальної контори Ваврищук В.С. і зареєстроване в реєстрі за №317.

Визнати недійсним і скасувати виданий 23.07.2008 року Любомльською райдержадміністрацією ОСОБА_4 Державний акт серії НОМЕР_4 на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,3 га, що розташована на території Олеської сільської ради Любомльського району Волинської області.

Визнати ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом власником нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку, прибудови, двох сараїв, погреба, вбиральні, колодязя, огорожі, воріт.

Визнати ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом власником земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_2, НОМЕР_3 для ведення особистого селянського господарства площею 1,30 га, що розташовані на території Олеської сільської ради Любомльського району Волинської області.

Копію рішення надіслати Державній судовій адміністрації України для виконання передбачених ст.311 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дій після набрання рішенням суду законної сили.

Повернути ОСОБА_1 1141 (одну тисячу сто сорок одну) гривню 80 копійок судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви згідно із квитанціями АТ КБ "Приватбанк" від 08.06.2018 року № 0.0..1, № 0.0..1, від 10.12.2018 року № 0.0..1.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 по 570 (п'ятсот сімдесят) гривень 90 копійок судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Ім'я позивача - ОСОБА_1; місце проживання: АДРЕСА_3; РНОКПП - НОМЕР_1.

Імена відповідачів:

- ОСОБА_2; місце проживання: АДРЕСА_2; РНОКПП - невідомий;

- ОСОБА_3; місце проживання: АДРЕСА_2; РНОКПП - невідомий.

Головуючий : суддя С.С.Чишій