Справа № 591/6140/18
Провадження № 2/591/766/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2019 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Кривцової Г.В.
секретаря судового засідання Кальченко М.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
третьої особи ОСОБА_3
третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/6140/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: Управління «Центр надання адміністративних послуг в м. Суми» Сумської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В С Т А Н О В И В:
17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням ОСОБА_5 Вимоги мотивує тим, що вона є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач є колишньою невісткою позивачки, була зареєстрована у квартирі, але з квітня 2017 року там не проживає, не сплачує за комунальні послуги, не несе витрат по утриманню квартири. Після розірвання шлюбу сина позивачки з відповідачкою фактичне місце проживання відповідачки не відомо, так як вона не спілкується з родиною колишнього чоловіка. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідачки у квартирі порушує право власності позивача та утворює перешкоди у користуванні власністю, що виражається у сплаті зайвих комунальних платежів, неможливості оформити субсидію. Посилаючись на ст.ст. 319, 321, 405 ЦК України, ст.ст 71,72 ЖК України, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням у квартирі позивача.
В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов в повному обсязі. Позивач пояснила, що коли син одружився, то спочатку вони з невісткою проживали в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. У квітні 2017 року син і невістка виїхали до іншого житла. Потім сімейне життя у дітей не склалось, і вони розлучились. Після розірвання шлюбу син повернувся проживати в квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а відповідачка виїхала за межі України. На даний час вони не спілкуються з відповідачкою, звязок з нею відсутній, місце її проживання невідоме, і тому позивач вимушена звернутися до суду, оскільки іншим шляхом вирішити питання зняття з реєстрації відповідача неможливо.
В судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 підтримав позовні вимоги в повному обсязі.
В судовому засіданні третя особа ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та пояснив, що його колишня дружина ОСОБА_5 є громадянкою РФ, і після розірвання шлюбу вона виїхала до РФ. Спільних дітей вони не мають. Зв'язок з нею не підтримує, місце її перебування йому не відоме.
Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с.58).
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, будь-яких заяв не подавала, про час та місце розгляду справи повідомлялась за зареєстрованим місцем проживання.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 10).
Інші співвласники ОСОБА_3А, ОСОБА_6, ОСОБА_4, які залучені до участі у справі в якості третіх осіб (а.с.10, 34)
Згідно довідки ЦНАП Сумської міської ради від 27.09.2018 року, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_1 (заявник), ОСОБА_4 (син), ОСОБА_5 (а.с.6).
З копії свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано 11.08.2018 року (а.с. 12).
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Із письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач є колишнім членом сімї власників квартири - невісткою, однак вона не проживає за місцем реєстрації більше року.
Доказів щодо домовленості про користування будинком між власниками квартири (позивачем та третіми особами) та членом сім'ї власників (відповідачем) суду не надано.
Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача як співвласника, так як позивач обмежена у своєму праві розпорядження власністю, а крім того відповідач витрат по утриманню житла не несе, і позивач несе зайві комунальні витрати, а також позбавлена можливості оформити субсидію.
Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом, є обґрунтованою, і відповідач визнаються судом такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 141 ЦК України, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.
На підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 280, 282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_5 (громадянка РФ, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), треті особи: Управління «Центр надання адміністративних послуг в м. Суми» Сумської міської ради, місце знаходження: м. Суми, вул. Горького, 21, ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, зареєстроване місце проживання: м. Суми. АДРЕСА_2), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) ОСОБА_4 (РНОКПП зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено 05.04.2019 року.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова