ЄУН № 336/124/19
пр. № 2/336/1347/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

25 березня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, вказавши, що з 2000 року до 2006 року сторони перебували у шлюбі та є батьками двох дітей: неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки діти перебувають на утриманні позивача, навчаються на платній основі, а відповідач має заборгованість по аліментам, ОСОБА_1 просила стягнути ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дітей у сумі 10350 гривень, які складаються з витрат на навчання доньок.

Ухвалою суду від 31.01.2019 року провадження у справі було відкрите та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідачем не надавався відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала на зазначених підставах, вказавши, що з відповідача аліменти на утримання дітей стягуються за рішенням суду, суми аліментів, які відраховуються з заробітку відповідача не вистачає на задоволення усіх потреб, тому позивач просить стягнути з відповідача в якості додаткових витрат витрати, повязані з оплатою навчання дітей.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, вказуючи, що витрати, які вказує позивач, не є додатковими у розумінні СК України, адже не обумовлені виключними обставинами, а мають покриватись за рахунок аліментів, які він сплачує в установленому порядку у відповідності до рішення суду. На думку позивача, витрати, повязані з навчанням дітей, можуть покриватись за рахунок аліментів після досягнення доньками повноліття. Також відповідач вказував, що у нього не було жодних підстав вважати, що по аліментам наявна заборгованість, адже він особисто брав у державного виконавця розрахунок, відповідно до якого станом на 31.05.2018 року заборгованості зі сплати аліментів немає.

При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копіями свідоцтв про народження.

За рішенням суду з ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки доходів (копії рішення суду сторонами не надавалось, але надано копію постанови про відкриття виконавчого провадження).

Відповідно до розрахунку заборгованості від 07.03.2019 року станом на 28.02.2019 року існує заборгованість по аліментам у сумі 43344,18 гривень.

Згідно наданим позивачем копіям договорів, довідок ОСОБА_3 навчається у Класичному приватному університеті за спеціальністю туризм за очною формою навчання, а ОСОБА_4 навчається у Запорізькому національному технічному університеті на факультеті міжнародного туризму та управління персоналом за денною формою навчання. Навчання обох дітей здійснюється на платній основі.

Також позивачем надані документи на підтвердження оплати вартості навчання дітей, а відповідачем докази сплати аліментів, тощо.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Враховуючи таке, суд не вбачає підстав для стягнення в якості додаткових витрат на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_3 витрат на їх навчання, адже право особи на отримання освіти є конституційним, гарантованим державою, а спеціальності, за якими навчаються діти сторін не повязані з розвитком якихось особливих здібностей.

Такі витрати не пов'язані з особливими обставинами, а є поточними звичайними витратами, які мають відшкодовуватись за рахунок аліментів.

У тому випадку, якщо отримуваних аліментів не вистачає на задоволення поточних потреб дітей, в тому числі і у разі збільшення витрат на їх утримання у звязку з навчанням, ОСОБА_1 має право звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дітей залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, індивідуальний ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, який зареєстрований проживаючим та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, індивідуальний ідентифікаційний номер: НОМЕР_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк