РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Косатої М.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3, третіх осіб виконавчий комітет Запорізької міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про відновлення межі та усунення перешкод у користування присадибною земельною ділянкою, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3, третіх осіб виконавчий комітет Запорізької міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про усунення перешкод у користуванні присадибною земельною ділянкою, зазначивши про те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 зареєстрованого в реєстрі за № 1-339, він та ОСОБА_3М.( третя особа у справі) набули права власності на 13/20 частин житлового будинку № 2, що знаходиться по вул.Бєлокопитова у м.Запоріжжя, розташованого на земельній ділянці площею 756 кв.м. Відповідач у справі ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2013 року набула права власності на 7/20 частин житлового будинку № 2 по вул.Бєлокопитова у м.Запоріжжя. Будинок № 2 по вул. Бєлокопитова у м.Запоріжжя складається з двох ізольованих квартир, які мають окремі входи до будинку. В жовтні 2015 року відповідач розпочала будівельні роботи з надбудови другого поверху над своєю частиною житлового будинку, без узгодження з ними як співвласниками даного будинку, та без дозвільних документів або проектної документації. Зведення другого поверху над часткою житлового будинку відповідача змінило конструктивні особливості житлового будинку, вплинуло на його міцність, призвело до підвищення навантаження на фундамент і несучі конструкції та до натяжіння стін частини житлового будинку, що належить йому та ОСОБА_3, що тягне за собою необхідність постійного здійснення внутрішніх відновлювальних оброблювальних робіт в квартирі позивача. Крім того, внаслідок надбудови другого поверху відбувається затінення, яке також негативно впливає на умови житлових приміщень у квартирі позивача та його родини. В добровільному порядку усунути негативний вплив на квартиру частку житлового будинку, яка належить йому та ОСОБА_3 відповідач відмовляється. Позивач просить суд зобов»язати ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні ним та його родиною квартирою, яка знаходиться у житловому будинку № 2 по вулиці Бєлокопитова у м.Запоріжжя, шляхом знесення за власний рахунок самочинно надбудованого другого поверху, та відновлення попереднього стану будинку.
Ухвалою суду від 03.02.2017 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1, у цивільній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.
Після проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи ухвалою суду від 19.02.2018 року позовна заява прийнята до розгляду та призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.
17.10.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити, оскільки реконструкція надбудови на другому поверсі була розпочата за усною домовленістю попереднього власника частки домоволодіння ОСОБА_8 Для реконструкції були використані сучасні матеріали, які полегшують навантаження на стіни та фундамент будинку. В кінці 2015 року роботи з реконструкції були завершені, скарг від співвласників будинку не надходило.
Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини та надані сторонами докази, дійшов наступного висновку.
Судом встановлені фактичні обставини та спірні правовідносини.
Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 03.10.2015 року, зареєстрованого в реєстрі № 1-33 державним нотаріусом третьої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, власником 13/20 частин житлового будинку № 2, що знаходиться по вулиці Бєлокопитова в м.Запоріжжя після смерті ОСОБА_9 є ОСОБА_1, ОСОБА_3
Згідно з договором купівлі-продажу від 28.05.2013 року відповідач ОСОБА_6 набула право власності на 7/20 частин житлового будинку № 2 по вул.Бєлокопитова в м.Запоріжжя.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.07.2016 року позов ОСОБА_6 задоволено, усунуто перешкоди в користуванні 7/20 частин домоволодіння № 2 по вул.Бєлокопитова в м.Запоріжжя, зобов»язано ОСОБА_3, ОСОБА_1 прибрати паркан, зведений на фундаменті будівлі під літерою В, яка знесена.

25 травня 2017 року судовий експерт ТОВ «Регіональне судово-експертне бюро» ОСОБА_10 повідомив суд про неможливість проведення судової земельно-технічної експертизи з причин ненадання повної копії технічного паспорту БТІ на житловий будинок за адресою:м.Запоріжжя, вул.Бєлокопитова,2; проектно-кошторисної документації на будівництво житлового будинку № 2 за адресою:м.Запоріжжя, вул.Бєлокопитова,2; проектно-технічної документації по зведенню другого поверху житлового будинку № 2 за адресою:м.Запоріжжя, вул.Бєлокопитова,2.

ТОВ «ЗМБТІ» 26.04.2017 року повідомило про неможливість надання проектно-кошторисної документації на будівництво, а також проектно-технічної документації по зведенню другого поверху житлового будинку № 2, по вул.Бєлокопитова в м.Запоріжжя, у зв»язку з відсутністю вказаних документів в матеріалах інвентаризаційної справи на об»єкти нерухомого майна за даною адресою.

На звернення позивача ОСОБА_1 Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 19.08.2016 року повідомив про неможливість проведення перевірки дотримання норм і правил у сфері містобудування під час виконання будівельних робіт із-за відсутності суб»єктів містобудування або їх представників під час здійснення архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч. 1 та ч. 2 ст. 319 ЦК України).

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Згідно п.1, 7 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У відповідності до п. 3.2. Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна», затв. наказом Держбуду України 24.05.2001 N 127 (надалі - Інструкція), виявлені в установленому порядку самовільно збудовані будинки або прибудови до будинків, господарські будівлі (прибудови), підлягають технічній інвентаризації з уключенням їх у планові та інші матеріали.

У разі самовільного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових та оцінювальних матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка щодо самовільно збудованого або переобладнаного будинку (частини будинку).

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями ст.81 ЦПК України встановлено обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як свідчать матеріали справи, докази надані позивачем не є достатніми та такими, що дають суду можливість зробити достовірний висновок про те, що ОСОБА_6, як співвласник житлового будинку № 2 по вул.Бєлокопитова у м.Запоріжжя вчинила самочинне будівництво у вигляді надбудови другого поверху, та що ця надбудова другого поверху над частиною житлового будинку відповідачки потягла за собою зміну конструктивних особливостей житлового будинку, вплинула на його міцність, призвела до підвищення навантаження на фундамент і несучі конструкції та до натяжіння стін частини житлового будинку, що належить позивачу та третій особі ОСОБА_3, та до необхідності постійного здійснення внутрішніх відновлювальних оброблювальних робіт в квартирі позивача, та що внаслідок надбудови другого поверху відбувається затінення, яке також негативно впливає на умови житлових приміщень у квартирі позивача та його родини, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України унеможливлює зобовязання ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні позивачем та його родиною квартирою, яка знаходиться у житловому будинку № 2 по вулиці Бєлокопитова у м.Запоріжжя, шляхом знесення за власний рахунок самочинно надбудованого другого поверху, та відновлення попереднього стану будинку.

Право власності має захищатися лише при доведеності самого факту його порушення із застосування наслідків, в тому числі і звільнення земельної ділянки від самовільно зведених споруд шляхом їх знесення чи усунення інших перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Крім того, вирішуючи питання про знесення нерухомого майна, суди в кожному випадку з'ясовують, яку частину земельної ділянки займає споруджена будівля, її розмір і конфігурацію, яка частина будівлі підлягає знесенню, чи не вплине знесення окремих конструктивних елементів будинку на його міцність і безпечність.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів.

Зазначені принципи сформулювано і в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Спорронг і Лоннрот проти Швеції» (23 вересня 1982 р.), відповідно до якого суд повинен визначити, чи було дотримано справедливий баланс між вимогами інтересів суспільства і вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невідємним принципом Конвенції в цілому і також відображено у структурі ст. 1 Першого протоколу.

При таких обставинах, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2,3, 10-12, 13, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_6, третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3, третіх осіб виконавчий комітет Запорізької міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про відновлення межі та усунення перешкод у користування присадибною земельною ділянкою,- залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Запорізького Апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Дата складання повного тексту рішення: 04 квітня 2019 року.

Суддя Рибалко Н.І.