КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/3743/2019
справа №367/2733/15-ц
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретарів судового засідання Дроздової Ж.В., Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області, ухваленого під головуванням судді Шестопалової Я.В. 23 грудня 2015 року,

у справі за позовом ОСОБА_3 до Ірпінської міської ради Київської області, виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконними та скасування рішень,-

встановив:

В квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення №54/14 від 24 лютого 2015 року виконавчого комітету Ірпінської міської ради про виділення в окреме будинковолодіння частини житлового будинку літ. "А" громадянину ОСОБА_2 розташовану в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0403 га, а саме: частину приміщення 2-4 площею 28.3 кв.м, приміщення 2-5 площею 5.8 кв.м, загальною площею 34.1 кв.м, присвоєння йому нового адресного номеру АДРЕСА_2 вищезгаданій частині житлового будинку та земельній ділянці площею 0,0403 га, про залишення іншої частини будинку загальною площею 141,9 кв.м з відповідними будівлями і спорудами розташовану по АДРЕСА_1 при обліку вважати цілим будинковолодінням за старою адресою.

2. Визнати незаконним та скасувати рішення №4776-67-6 від 25 лютого 2015 року Ірпінської міської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0403 га в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1.

Вимоги обґрунтовує тим, що 20 грудня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 отримали в дар в рівних частках 9/20 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідними частинами надвірних будівель. Площа частини будинку, що отримана у дар становить 73,4 кв.м (загальна площа 135,2 кв.м), а в подальшому кожний зареєстрував по 9/40 частин, вони здійснили перебудову належної їм частини будинку та їх частина збільшилась до 99,9 кв.м.

Власником іншої частини будинку (одночасно вказує на 60,2 кв.м та на 61,8 кв.м) є ОСОБА_5

Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області №56/2 від 29 березня 2005 року надано дозвіл на переобладнання житлової кімнати 2-1 площею 16,6 кв.м в гараж за рахунок добудови розміром 2,5х5 м, зобов"язано підсилити перегородку з квартирою НОМЕР_1 та внести зміни в поверховий план.

Зазначає, що у зв"язку із здійсненням перебудови перестав існувати той будинок (його частина), які вони отримали у дар, а тому не може бути виділена в окреме будинковолодіння його частина.

Окрім того, новостворене майно в експлуатацію введено не було та виконавчий комітет Ірпінської міської ради не мав права приймати рішення про виділення в окреме будинковолодіння частини житлового будинку. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишаються власниками 9/20 його частини, а не більшої з врахуванням перебудови.

Окрім того зазначає, що рішенням №54/14 ОСОБА_2 виділено 34,1 кв.м із присвоєнням нової адреси, а за старою адресою залишено 141,9 кв.м, але математично це неможливо, оскільки загальна площа будинку із врахуванням перебудови, яка не введена в експлуатацію, складає 161,7 кв.м (61.8+99.9), а за вирахуванням 34.1 кв.м мало б залишитися 127,6 кв.м, а не 141,9 кв.м.

Вказує, що рішення №54/14 ґрунтується на висновку ПП "ГЕО" щодо технічної можливості поділу об"єкта нерухомого майна, але зазначене підприємство є агентством з нерухомості та у нього відсутні повноваження на надання таких висновків, окрім того, не зрозуміло про об"єкти дослідження.

Окрім того, під час прийняття рішення №54/14 також враховувалось рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 червня 2013 року, рішення апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року, висновок судової будівельно-технічної експертизи №8000/8001 від 03 листопада 2009 року, висновок додаткової експертизи №11260/10-15 від 07 квітня 2011 року та матеріали технічної інвентаризації, згідно яких ОСОБА_2 надається невизначена частина земельної ділянки і рішення в цій частині не виконано - державним виконавцем відмовлено у відкритті виконавчого провадження, а повноваження щодо поділу земельної ділянки належать саме органам державної виконавчої служби. Окрім того, зазначає, що висновки експертизи суперечать кадастровому плану.

При прийнятті рішення не ураховано, що будинок має лише одну мережу газо-, водо-, електропостачання, опалення та всі ці комунікації проходять через виділену ОСОБА_2 частину будинку і інших власників фактично обмежено у доступі до цих послуг.

В частині вимог, що стосуються скасування рішення №4776-67-6 від 25 лютого 2015 року Ірпінської міської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації, суд апеляційної інстанції не досліджує доводи позовної заяви з підстав, що будуть викладені нижче.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2015 року позовні вимоги задоволено частково, вирішено:

Визнати незаконним та скасувати рішення №54/14 від 24 лютого 2015 року виконавчого комітету Ірпінської міської ради, яким було виділено громадянину ОСОБА_2 в окреме будинковолодіння частину житлового будинку літ. "А" розташованого в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0403 га, а саме: частину приміщення 2-4 площею 28,3 кв.м, приміщення 2-5 площею 5,8 кв.м, загальною площею 34,1 кв.м, та присвоєння виділеній частині житлового будинку та земельній ділянці площею 0,0403 га нового адресного номеру: АДРЕСА_2, іншу частину будинку загальною площею 141,9 кв.м з відповідними будівлями і спорудами розташовану по АДРЕСА_1 при обліку слід вважати цілим будинковолодінням за старою адресою.

В іншій частині вимог відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, третьою особою ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що висновки суду щодо не виділу в натурі його частки, не вирішення питання про право власності на новостворене майно, не припинення права спільної сумісної власності та здійснення самочинного будівництва суперечать рішенню Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року.

Так, рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року здійснено виділ частки будинку, що перебуває у стані будівництва, а не розподіл будівельних матеріалів. Будівництво було погоджено у встановленому порядку.

Зазначає, що виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області своїм рішенням не створював окремий об"єкт нерухомого майна, а діяв на виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року. Без присвоєння виділеному об"єкту поштової адреси оформлення на нього права власності унеможливлюється.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28 квітня 2016 року скасовано в частині вирішення вимог про незаконним та скасувати рішення №54/14 від 24 лютого 2015 року виконавчого комітету Ірпінської міської ради та в цій частині направлено на новий апеляційний розгляд. В іншій частині судові рішення залишені без змін.

Отже рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення №4776-67-6 від 25 лютого 2015 року Ірпінської міської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0403 га в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1, набуло чинності та не є предметом цього апеляційного перегляду.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача ОСОБА_7 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Інші учасники справи в судове засідання не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, які не з"явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з"явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Установлено та з матеріалів справи убачається, що 20 грудня 2003 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до договору дарування від 20 грудня 2003 року отримали в дар від ОСОБА_8 в рівних частинах кожний 9/20 частин житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель жилою площею 73,4 кв.м, загальною площею 135,2 кв.м, що знаходиться на АДРЕСА_1.

Договір зареєстровано Ірпінським бюро технічної інвентаризації 10 січня 2004 року, за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 9/40 частин вказаного будинку за кожним. Власником 11/20 частин будинку є ОСОБА_5

Згідно із даними архівного витягу з рішення виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 25 листопада 2003 року ОСОБА_8 дозволено замість приміщень №2-2 площею 10,9 кв.м, І площею 3,8 кв.м, виконати добудову розміром 6,70 кв.м на 10,70 кв.м, де обладнати в приміщення № 2-6 площею 7,4 кв.м, ванну кімнату, в добудові обладнати кухню-столову, прихожу загальною площею 48 кв.м, передпокій №2-5 переобладнати під житлову кімнату, розширивши її за рахунок приміщення №2-4 площею 6,5 кв.м до площі 13,2 кв.м, житлова площа по квартирі №2 після реконструкції та добудови становитиме 29,8 кв.м, загальна площа 85,2 кв.м.

Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 29 березня 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво сараю, бані, літньої кухні, а також дозволено переобладнати житлову кімнату №2-1 площею 16,6 кв.м під гараж з розширенням за рахунок добудови площею 2,50 кв.м на 4,50 кв.м. Зобов"язано підсилити суміжну перегородку з квартирою НОМЕР_1 матеріалами, які забезпечують нормативні вимоги щодо теплотехнічних та акустичних характеристик. Також зобов'язано внести зміни в поверховий план домоволодіння через Ірпінське бюро технічної інвентаризації.

За період з 2004 до 2005 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проводилась добудова та перебудова частини спірного житлового будинку, яка знаходилась у їх користуванні відповідно до подарованої частки та відповідно до паспорту технічної інвентаризації на будинок відповідає квартирі №2. Зокрема, вони розібрали кухню, підсобні приміщення, а замість них збудували житлову кімнату, вітальню, ванну, туалет. Таким чином, відповідно до технічного паспорту від 13 серпня 2004 року вказана частина будинку має загальну площу 99,9 кв.м і складається з приміщень по плану №2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5. Будівництво співвласниками не завершено та об'єкт не прийнятий в експлуатацію у встановленому законом порядку.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року у справі №2-78/12, яке набрало законної сили, вирішено:

Виділити ОСОБА_3 відповідно до варіанту №3 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №8000/8001, приміщення в житловому будинку, 4 по вул. Надсонова в м.Ірпінь Київської області: 2-1 житловою площею 16,6 м2, вартістю 9517 грн.; 2-2 кухню площею 13,7 м2, вартістю 7855 грн.; 2-3 в стадії будівництва 15,4 м2, вартістю 33206 грн.; 2-4 в стадії будівництва (частину) 20,1 м2, вартістю - 43341 грн., всього на суму 93919 грн., що більше ідеальної частки по вартості на 93919 грн. - 83724 грн. = 10195 грн. і становить 93919 : 167448 = 56/100 спірної частини. Виділена частина у будинку в цілому становить 56/100 х 75/100 =42/100.

Виділити ОСОБА_3 відповідно до варіанту №3 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №11260/10-15 для обслуговування будинку земельну ділянку по АДРЕСА_1 Київської області лінії розподілу ділянки проходять: з точки "А", що розділяє відрізок 12,14 м межі земельної ділянки на частини 7,79м ліворуч та 4,35м праворуч в точку "Б" (точка лінії розподілу будинку) - 6,25м; з точки "Б" по лінії розподілу будинку в точку "В"; з точки "В" в точку "Г" - 2,94 м; точка "Г" розподіляє відрізок тильної межі ділянки 9,48 м на частини 8,80 м ліворуч та 0,68 м праворуч.

Виділити ОСОБА_2 відповідно до варіанту №3 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №8000/8001, приміщення в житловому будинку, 4 по вул. Надсонова в м.Ірпінь Київської області: 2-4 в стадії будівництва (частину) - 28,3 м2, вартістю - 61023 грн.; 2-5 в стадії будівництва 5,8 м2, вартістю - 12506 грн., всього на суму 73529 грн., менше ідеальної частки на по вартості на 83724 грн. - 73 529 грн. = 10195 грн. і становить 73529 : 167448 = 44/100 спірної частини. Виділена частина у будинку в цілому становить 44/100 х 75/100 = 33/100.

Виділити ОСОБА_2 відповідно до варіанту №3 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №11260/10-15 для обслуговування будинку земельну ділянку по АДРЕСА_1 Київської області лінії розподілу ділянки проходять: з точки "Д", що розподіляє відрізок 6,58 м межі земельної ділянки на частини 2,44 м ліворуч та 4,14 м праворуч в точку "Е" -43,08 м; точка "Е", розділяє відрізок 10,97 м тильної межі земельної ділянки на частини 2,46 м ліворуч та 8,51 м праворуч.

24 лютого 2015 року виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області прийнято рішення №54/14 про виділення в окреме домоволодіння частини житлового будинку під літ. "А" громадянину ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,0403 га, а саме: частину приміщення №2-4 площею 28,3 кв.м; приміщення №2-5 площею 5,8 кв.м, загальною площею 34,1 кв.м та присвоєння нового номеру АДРЕСА_2 вказаній частині житлового будинку та земельній ділянці площею 0,0403 га, а частину житлового будинку під літ. "А" загальною площею 141,9 кв.м з відповідними будівлями та спорудами, розташованими на АДРЕСА_1, при обліку визначено цілим домоволодінням за старою адресою.

25 лютого 2015 року рішенням сесії Ірпінської міської ради Київської області надано дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0403 га в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1.

Приватним підприємством "ГЕО" 19 січня 2015 року надано висновок щодо технічної можливості поділу спірного об'єкта нерухомості.

Відповідно до листа Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 30 грудня 2014 року у відділі містобудування та архітектури будівельного паспорту на забудову земельної ділянки на АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 лютого 2014 року в справі №367/449/14-ц, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 01 квітня 2014 року, зобов'язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкоди у користуванні частиною приміщення в стадії будівництва №2-4 площею 28,3 кв.м і приміщенням в стадії будівництва №2-5 на АДРЕСА_1, а також земельною ділянкою за вказаною адресою по лінії розподілу.

Згідно з листом Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 23 квітня 2015 року під час виїзду представника Департаменту на місце встановлено, що на АДРЕСА_1 проводяться будівельні роботи з прибудови до індивідуального житлового будинку. Прилегла територія будинку огороджена дерев'яним парканом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проведено поділ незакінченого будівництвом частини будинку, проте не вирішено питання про визнання права власності на новостворене майно та припинення права спільної часткової власності.

Проте з такими висновками колегія суддів погодитися не може з огляду на таке.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З матеріалів справи убачається, що оспорюване рішення №54/14 від 24 лютого 2015 року виконавчим комітетом Ірпінської міської ради Київської області прийнято на підставі заяви ОСОБА_2, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 25 червня 2013 року, рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року, висновку судової будівельно-технічної експертизи за №8000/8001 від 03 листопада 2009 року, висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи за №11260/10-15 від 07 квітня 2011 року, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 березня 2014 року, а також відповідної технічної документації, про що зазначено в цьому рішенні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не врахував, що рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року у справі №2-78/12, яке набрало законної сили, визначено можливість поділу спірного нерухомого майна на дві частини та поділ було здійснено з урахуванням даних висновку будівельно-технічної експертизи, а рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 25 листопада 2003 року ОСОБА_8 надано дозвіл на виконання добудови та переобладнання (реконструкцію) належної йому частини будинку.

При цьому доводи позивача та заперечення проти апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 листопада 2013 року у справі №2-78/12, яке набрало законної сили, проте відповідно до частини 3 ст.61 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) встановлені цим судовим рішенням обставини не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Окрім того, відповідно до ст.1, ст.3 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції), зміст яких є аналогічним частині 1 ст.2, частині 1 ст. 4 ЦПК України у чинній редакції, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаний або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Проте, звертаючись до суду, позивач не наводить доводів щодо порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи інтересу, яке підлягало б відновленню у спосіб шляхом скасування рішення №54/14 виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 24 лютого 2015 року.

Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення цих позовних вимог.

Відповідно до ст.376 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи, є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 23 грудня 2015 року в частині визнання незаконним та скасування рішення №54/14 від 24 лютого 2015 року виконавчого комітету Ірпінської міської ради - скасувати та постановити нове судове рішення, яким в задоволенні цих позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В.Соколова