Провадження №2/428/85/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019р. Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та припинення стягнення аліментів на утримання дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та припинення стягнення аліментів на утримання дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, яку мотивував тим, що з 2012р. сторони разом проживали, однак у зареєстрованому шлюбі не перебували. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька - ОСОБА_3, яка зареєстрована за місцем мешкання відповідача ОСОБА_2, однак фактично мешкає за місцем реєстрації позивача ОСОБА_1. Позивач ОСОБА_1 виховує та утримує дочку, однак за рішенням суду від 2015р. з нього стягуються аліменти на утримання дочки на користь відповідача ОСОБА_2, яка використовує грошові кошти на власні потреби. Враховуючи фактичні обставини, позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду і просить суд: 1) визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із батьком - ОСОБА_1; 2) припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_3, видане 27.11.2012р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №550 від 10.07.2012р., ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками записані - ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Відповідно до копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_4, виданого Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області 18.05.2005р., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до копії паспорта громадянина України серія НОМЕР_5, виданого Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області 22.06.2006р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. Відповідно до копії рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.10.2014р. по цивільній справі №428/4217/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду - 13.06.2014р. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області №1303 від 28.02.2019р., ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована разом з матір'ю, але вже протягом останніх 3 років проживає разом із батьком, тому орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради вважає можливим визначити постійне місце проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Відповідно норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім'я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов'язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Таким чином, судом встановлено, що після ухвалення Сєвєродонецьким міським судом Луганської області рішення від 01.10.2014р. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, змінилися життєві обставини, а саме: малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 переїхала проживати до свого батька ОСОБА_1, за його зареєстрованим місце проживання та перебуває на його повному утриманні вже протягом трьох років, що також підтверджується дослідженими письмовими доказами.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком і перебуванні на його утримання свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 і має тягнути за собою звільнення від сплати аліментів, тому, враховуючи висновок Органу опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області і визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог, що у свою чергу не порушує вимог чинного законодавства України, то позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та припинення стягнення аліментів на утримання дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України , суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини та припинення стягнення аліментів на утримання дитини, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Сєвєродонецької міської ради Луганської області, Орган опіки та піклування Сєвєродонецької міської ради Луганської області, задовольнити.

Визначити місцем проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, і.н. НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України серія НОМЕР_4) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, і.н. НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, паспорт громадянина України серія НОМЕР_5) аліментів на утримання малолітньої дитини - дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду - 13.06.2014р. до досягнення дитиною повноліття, які стягуються на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 01.10.2014 року по цивільній справі № 428/4217/14-ц (провадження №2/428/1729/2014).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя І. О. Юзефович