Справа № 750/664/19
Провадження № 2/750/685/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

Головуючого судді Требух Н.В.,

із секретарем судового засідання Будаш М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному провадженні цивільну справу №750/664/19

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів ОСОБА_2 міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, Комунального підприємства «Деснянське» ОСОБА_2 міської ради

про визнання права на користування квартирою

за участі позивача, його представника адвоката ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4,-

в с т а н о в и в:

В січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 міської ради, виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, комунального підприємства «Деснянське» ОСОБА_2 міської ради про визнання за нею права на користування однокімнатною квартирою №32 в будинку 12 по вулиці Г.Полуботка в місті Чернігові. Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з 2013 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_5 і постійно проживала з ним за адресою АДРЕСА_1. 06.03.2018 року чоловік помер і вона прийняла спадщину, однак вказана квартири не увійшла до складу спадщини оскільки перебуває у комунальній власності. Після смерті чоловіка звернулась до КП «Деснянське» ОСОБА_2 міської ради щодо переукладання договору найму однак їй було відмовлено. На даний час іншого житла не має. ОСОБА_2 міською радою було надано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, в задоволенні просить відмовити.

В судовому засіданні позивач, її представник позов підтримали і просили суд його задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_2 міської ради та виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради проти позову заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

17 вересня 2013 року позивач та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-ЕЛ №080693 від 17.09.2013 року. Як до реєстрації шлюбу так і після позивач постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, що також в судовому засіданні підтверджено свідками ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

06 березня 2018 року помер ОСОБА_5, в звязку з чим відкрилась спадщина і позивач її прийняла. Спірна квартира до спадкового майна не ввійшла, оскільки перебуває у комунальній власності.

21 червня 2000 року за рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 151 за клопотанням державного комунального підприємства ЖКГ Деснянського району однокімнатну квартиру 32 житловою площею 19,8 кв.м в будинку 12 по вулиці Свердлова ( нині вул..Г Полуботка) виключено із гуртожитків, надано їй статус житлової та закріплено за прописаним і проживаючим в ній ОСОБА_5 На час ухвалення вказаного рішення позивач та ОСОБА_5 проживали разом.

Після смерті чоловіка позивач ОСОБА_1 звернулась до КП «Деснянське» ОСОБА_2 міської ради щодо переукладання договору найму житла, однак їй було в цьому відмовлено, і зазначено, що вона не зареєстрована у вказаному житлі і відсутні документи підтверджуючі право власності, або інші, які надають право на проживання у житлі.

Відповідно до ст..64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно ст.. 65 Житлового кодексу наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Між позивачем та померлим ОСОБА_5 спорів з приводу вселення та користування квартирою 32 по вулиці Г.Полуботка 12 в місті Чернігові не виникало. Як вказали свідки, позивач і ОСОБА_5 постійно спільно проживали у вказаній квартирі, вели спільне господарства, робили поточні ремонти квартири, купували меблі.

Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України» вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони

в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним

місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне

господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався

угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають

з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому,

як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від

1 листопада 1996 р. N 9 ( v0009700-96 ) "Про застосування

Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи

відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для

визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там

проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника)

приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди

членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за

обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали

таку згоду.

Станом на день розгляду справи позивач у власності іншого житла не має, вказана квартира була і є її постійним місцем проживання.

Відповідно до ст.106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Згідно положень ст.310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Пунктом 4 ст.31 ЦК України гарантовано, що фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на користування квартирою 32 в будинку 12 по вулиці Гетьмана Полуботка в місті Чернігові.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1)

Відповідачі: ОСОБА_2 міська рада ( місто Чернігів вулиця Магістратська 7 ),

Виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради (місто Чернігів вулиця Магістратська 7 ),

Комунальне підприємство «Деснянське» ОСОБА_2 міської ради ( місто Чернігів вулиця Академіка Павлова 13 )

Повне рішення виготовлено 05.04.2019 року.

Суддя Н.В.Требух