Справа № 288/383/15-ц
Провадження № 2/288/168/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року. смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Рудника М. І.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивача за первісним позовом/

представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2,

представника відповідача за первісним позовом/

представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня Житомирської області цивільну справу за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг № 00004259 від 22 лютого 2012 року та зустрічним позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання договору про фінансовий лізинг недійсним, стягнення коштів та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг № 00004259 від 22 лютого 2012 року та зустрічним позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання договору про фінансовий лізинг недійсним, стягнення коштів та моральної шкоди.

Зазначена справа надійшла до суду відповідно до постанови Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року в цивільній справі первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг № 00004259 від 22 лютого 2012 року та зустрічним позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання договору про фінансовий лізинг недійсним, стягнення коштів та моральної шкоди, якою відмовлено в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та збитків відповідно до договору про фінансовий лізинг № 00004259 від 22 лютого 2012 року та відмовлено в зустрічному позові ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» про визнання договору про фінансовий лізинг недійсним, в іншій частині справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. /т.2 а.с.172-177/

Ухвалою суду від 26 листопада 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання.

В наведеній вище постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року зазначено, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення спору за зустрічним позовом про стягнення коштів в порядку реституції не містить обґрунтувань, в звязку з чим дану справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, звертаючись до суду з зустрічним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», просив стягнути з відповідача сплачені ним: авансовий платіж, адміністративний платіж, платіж по відшкодуванню частини вартості обєкта лізингу, проценти та комісії в сумі 408400.16 гривень. /т.2 а.с.25-27/

В підготовчому судовому засіданні 01 березня 2019 року від представника відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3, надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» сплачені ОСОБА_4 кошти в сумі 408440.16 гривень та витрати на утримання автомобіля в сумі 30000 гривень та проценти за користування безпідставно одержаними грошима, починаючи з березня 2012 року по лютий 2019 року включно. /т.3 а.с.40 - 41/

Представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_5, 19 березня 2019 року подав заперечення на заяву про збільшення позовних вимог від 01 березня 2019 року, зазначив, що справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції виключно для вирішення питання в частині застосування наслідків нікчемності Договору про фінансовий лізинг № 00004259 від 22 лютого 2012 року, в той час, як подана 01 березня 2019 року заява про збільшення позовних вимог є по своїй суті заявою про зміну предмету та підстав позову, оскільки Відповідачем додано нові позовні вимоги (змінено предмет) з відповідним обґрунтуванням (змінено підстави), просив відмовити у прийнятті до розгляду подану заяву про збільшення позовних вимог від 01 березня 2019 року./т.3 а.с.54-56/

19 березня 2019 року від представника відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3, надійшла уточнена заява про збільшення позовних вимог, в якій він просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_4 безпідставно одержані кошти та проценти за користування безпідставно одержаними коштами в сумі 564635.51 гривень. /т.3 а.с.62-64/

Представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_5, 03 квітня 2019 року подав заперечення на заяву від 18 березня 2019 року про збільшення позовних вимог, зазначив, що справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції виключно для вирішення питання в частині застосування наслідків нікчемності Договору про фінансовий лізинг № 00004259 від 22 лютого 2012 року (реституції), а не тільки вирішення питання про стягнення грошових коштів з Позивача на користь Відповідача. Крім того, заявлені представником ОСОБА_4 в мотивувальній та прохальній частинах заяви підстави та предмет є відмінними, оскільки заявлені в прохальній частині проценти за користування безпідставно одержаними коштами підлягають до стягнення відповідно до статті 1214 ЦК України, а стягнення 3 % річних, про які зазначено в мотивувальній частині, передбачено статтею 625 ЦК України. Вказує, що подана 19 березня 2019 року заява про збільшення позовних вимог є по своїй суті заявою про зміну предмету та підстав позову, оскільки Відповідачем додано нові позовні вимоги (змінено предмет) з відповідним обґрунтуванням (змінено підстави), просив відмовити у прийнятті до розгляду подану заяву про збільшення позовних вимог від 18 березня 2019 року.

Представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував щодо прийняття заяв про збільшення позовних вимог, обґрунтувавши заперечення вищевикладеними обставинами.

Представник відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3, підтримав подані заяви про збільшення позовних вимог.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої - третьої статті 49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обовязків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Разом з тим, частиною четвертою статті 49 ЦПК України врегульовано, що у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у звязку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Зміна предмету позову - це зміна матеріального змісту позовних вимог позивача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Позивач може змінити або предмет, або підставу позовних вимог тільки до початку розгляду справи по суті. Зміна одночасно предмету та підстав позову є новими позовними вимогами, які повинні оформлюватись відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що справа направлена до суду на новий розгляд, представник відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3, звернувся з заявою, в якій змінено як і предмет, так і підстави позову, що одночасно не допускається, при цьому обставин, які б вказували на те, що це необхідно для захисту прав позивача у звязку із зміною фактичних обставин справи суду в даних заявах не навів.

На підставі вищевикладеного, в задоволенні клопотання про прийняття заяв про збільшення позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись статтею 49, 182, 197, 259 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У прийнятті заяви представника відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 ОСОБА_3 від 01 березня 2019 року про збільшення позовних вимог та уточненої заяви про збільшення позовних вимог від 18 березня 2019 року - відмовити.

Копію уточненого позову повернути позивачу.

Розяснити позивачу процесуальне право на звернення до суду з позовом в загальному порядку, згідно положень статей 175 177 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_6