ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3408/19 Справа № 205/5891/18 Суддя у 1-й інстанції - Шавула В. С. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.,

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2018 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2018 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та призначено справу до розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2018 року у справі скасувати і справу направити для розгляду до Петриківського районного суду Дніпропетровської області.

Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2018 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим стаття 28 ЦПК України регулює підсудність справ за вибором позивача.

Так, частинами 1, 2 ст. 28 ЦПК України встановлено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Зважаючи на норми ст. 28 ЦПК України, позов ОСОБА_2 пред'явлено з дотриманням правил підсудності, а судом першої інстанції правильно відкрито провадження у даній справі.

Таким чином, відкриваючи провадження по справі, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що справа підсудна Ленінському районному суду м. Дніпропетровська.

Щодо доводів апелянта,що в провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа №187/1330/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, провадження у якій відкрито 27.11.2018 року суддею Говорухою В.О. ,колегія вважає ,що провадження по вказаній справі було вже відкрито після відкриття провадження по справі у Ленінському районному м. Дніпропетровська.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що справа не підсудна Ленінському районному м. Дніпропетровська у зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і справи повинна розглядатися у Петриківському районному суду Дніпропетровської області, колегія суддів ставиться критично, оскільки відповідно до ч.16 ст.28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Окрім того, згідно копії паспорту відповідача ОСОБА_1 та довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області він зареєстрований в АДРЕСА_2.(а.с.6,11).

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича