Справа № 745/1032/18
Провадження № 2/745/39/2019
Р І Ш Е Н Н Я
16.01.2019 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Данькова О.М., при секретарі Петрикій І.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Чернігівської області, третьої особи приватного нотаріуса Сосницького районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд у порядку спадкування визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться по вул. Шевченка, 10, в с. Бутівка Сосницького району Чернігівської області.
Позов мотивований тим, що вона є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 17 серпня 2009 року в с. Бутівка Сосницького району, що підтверджується свідоцтвами про смерть та про народження.
Нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.
Позивач ОСОБА_1 всудове засідання не з'явилася, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги вона підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача ОСОБА_2 сільської в судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, з якої вбачається, що позовні вимоги він визнає і не заперечує проти їх задоволення.
Третя особа в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити в зв'язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до ст. 200 ЦПК України, в порядку, визначеному ст. 206 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що 17.08.2009 року помер ОСОБА_4, відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 128072 від 18.08.2009 року, (а.с.4).
Із свідоцтва про народження серії І-АВ № 593953 від 16.05.1972 року вбачається, що батьком ОСОБА_5, яка народилась 27.04.1972 року, є ОСОБА_4, (а.с.5). Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕЛ №281234 від 09.08.1997 року вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 уклали шлюб за актовим записом № 06, (а.с. 6). Згідно з довідкою ОСОБА_2 сільської ради за №411 від 17.10.2018 року вбачається, що будинок в с. Бутівка по вул. Шевченка, 10, належав ОСОБА_4, (а.с.13).
Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті 17.08.2009 року ОСОБА_4 заведена спадкова справа №20/2012, (а.с. 25).
Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні встановлено, що будівництво будинку було завершено (1951 рік) до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року.
Тому, враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року. Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов'язкову державну реєстрацію нерухомого майна. До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються, так як будувалися і реєструвалися згідно з діючим на той час законодавством. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 року за №157/6445.
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.
З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцта про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Бутівка, вул. Шевченка, 10, Сосницького району Чернігівської області, в зв'язку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, (а.с. 40).
Отже позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду. За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок за адресою: вул. Шевченка, 10, в с. Бутівка Сосницького району Чернігівської області; за спадкоємцем ОСОБА_1. Керуючись ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 328, 1216-1218, 1235, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 року за №157/6445, ст.100 ЦК УРСР 1963 року, та ст.ст. 12, 13, 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України,
В И Р І Ш И В:
Позивач: ОСОБА_1, місце проживання:вул. Шевченка, 53, кв. 2, в с. Бутівка Сосницького району Чернігівської області; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1. Відповідач: ОСОБА_2 сільська ради Чернігівської області, місце знаходження: вул. І-Травня, 44, в с. Бутівка Сосницького району Чернігівської області; код ЕДРПОУ 04412739. Третя особа: приватний нотаріус Сосницькоого районного нотаріального округу ОСОБА_3, місце знаходження: смт. Сосниця, вул. Чернігівська, 19, оф. 15, Чернігівської області.
Суддя О.М.Даньков