Справа № 146/345/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Слободянюк Т.М.,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Томашпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 16 липня 2018 року померла її мати ОСОБА_3 в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка для ведення товарного сільсьокгосподарського виробництва площею 2,38 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ВН № 000737, виданого 17 липня 2001 року ОСОБА_2 сільською радою Томашпільського району Вінницької області та житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул.Б.Хмельницького, № б/н в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області.

Позивач є спадкоємцем за заповітом.

Коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, то нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак, надіслала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 16 липня 2018 року в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_3 (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно.

Згідно заповіту від 23 лютого 2011 року ОСОБА_3 заповіла все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тім числі житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Рожнятівка та земельну ділянку, яка знаходиться в колективній власності СТОВ «Зелений клин» с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницьокї області заповіла дочці ОСОБА_1 (а.с. 10).

Як вбачається з довідки № 54 від 09 січня 2019 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Томашпільського району після смерті ОСОБА_3, яка померла 16.07.2018 року залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 3,38 га в межах згідно з планом, розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за заповітом залишилася дочка ОСОБА_1, яка до 6 місяців прийняла спадщину. Інших спадкоємців передбачених статтею 1261 ЦК України немає (а.с.9).

В довідці про показники обєкта нерухомого майна № 43 від 18 лютого 2019 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 22.02.1991 року право власності на житловий будинок № б/н, розташований в с. Рожнятівка по вул. Б.Хмельницького, Томашпільського району Вінницької області зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с. 18).

З копії свідоцтва на право власності на житловий будинок вбачається, що житловий будинок розташований по вул. Б.Хмельницького, в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с. 12).

Як вбачається з копії державного акта на право приватної власності на землю серії ВН № 000737 ОСОБА_3 належить земельна ділянка площею 3,38 гектарів розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с.19).

Згідно довідки, виданої Томашпільською районною державною нотаріальною конторою № 22/02-31 від 01 лютого 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 відмовлено, у звязку відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 20).

Згідно повідомлення державного нотаріуса Томашпільської державної нотаріальної контори № 73/01 - 16 від 12 березня 2019 року спадкова справа після померлої 16 липня 2018 року ОСОБА_3 не заведена (а.с.30).

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ч.3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1ст. 142 ЦПК Україниу разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно з квитанції ПриватБанк № 0.0..1 від 04 березня 2019 року, позивачем ОСОБА_1 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 1470 гривень 00 коп.

Враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 735 грн. 00 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, 1223, ч. 1-3, 5 ст. 1268, 1276 ЦК України, статтями 12,13,76,78, 95, 200, 263-265, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 16 липня 2018 року в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області на земельну ділянку площею 2,38 га, розташовану на території ОСОБА_2 сільської ради Томашпільського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВН № 000737, виданим ОСОБА_2 сільською радою Томашпільського району Вінницької області 17 липня 2001 року та на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами № б/н розташований по вул. Б. Хмельницького, в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці с. Рожнятівка вул. Беззубова, 5 Томашпільського району Вінницької області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 з державного бюджету 735 грн. 00 коп (сімсот тридцять пять гривень 00 копійок) сплаченого нею судового збору згідно квитанції ПриватБанк № № 0.0..1 від 04 березня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_4