Справа № 214/5908/16-ц
2/214/128/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 січня 2019 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючої судді Хомініч С.В.,

секретар судового засідання Горбунова Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/5908/16-ц

за позовною заявою:

позивача 1: ОСОБА_1

представника позивача 1: ОСОБА_2

позивача 2: ОСОБА_3

позивача 3: ОСОБА_4,

яка діє самостійно та в інтересах неповнолітньої: ОСОБА_5,

до: ОСОБА_6,

про: відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

за участю:

представника позивача 1: ОСОБА_7 (на підставі договору від 20.09.2016),

представника відповідача: ОСОБА_8 (на підставі довіреності серії НМХ 333399 від 16.02.2018),

СУТЬ СПОРУ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка діє самостійно та в інтересах неповнолітньої: ОСОБА_5, звернулися до суду з позовною заявою 20.10.2016, уточнивши вимоги 30.05.2017 (а.с. 76-79), просили суд стягнути з відповідача ОСОБА_6 на їх користь заподіяну матеріальну та моральну шкоду внаслідок залиття належної їм квартири в розмірі: матеріальну шкоду 23656 грн., моральну шкоду 20000 грн; стягнути з відповідача понесені витрати за юридичні послуги у розмірі 5000 грн.

Предявлені вимоги мотивовано тим, що 12.12.2014 раптово почала проступати вода зі стелі їхньої квартири тому стало зрозуміло, що сусіди зверху затоплюють їхню квартиру. Позивачі є власниками квартири №7 в житловому будинку №27 на м-ні Гірницькому в м. Кривому Розі. Відповідач проживає у квартирі № 11, що знаходиться поверхом вище, над їхньою квартирою. 12.12.2014, зрозумівши, що сусіди зверху затоплюють їхню квартиру, вони одразу викликали майстра та сантехніка ТОВ «Житлосервіс КР», так як усі прохання відчинити двері сусід ігнорував. Того ж дня був складений акт про затоплення. Однак перекривши постачання холодної води, сусід знов відкрив водопостачання, чим і спричинив повторне затоплення. З цього приводу до суду не зверталися. Проте, 11.06.2015 у спальній кімнаті їхньої квартири зникло світло, а наступного дня, 12.06.2015, світло зникло в іншій кімнаті, у залі. Зважаючи на те, що розводка електропроводки знаходиться у підлозі квартири, що знаходиться зверху, а саме квартири №11, ними була припущена думка, про її пошкодження. В обґрунтування та підтвердження таких домислів є те, що у кв. № 11 проводився ремонт, а як стало відомо пізніше із акту від 16.05.2015, підлога заливалася бетонною стяжкою, що і слугувало пошкодженню електропроводки у їхній квартирі. Крім світла що зникло з вини сусідів квартири №11, у вбиральні з отвору проходження труб постійно сипалося сміття. На претензії відповідач не реагував. Однак, 20.07.2016, відповідач знову допустив затоплення їхньої квартири, яке завдало значної шкоди. Працівники ТОВ «Житлосервіс КР» склали акт про затоплення та у звязку із не проживанням у квартирі № 11 господаря, де вирував центр пригоди, перекрили стояк холодного водопостачання. Відповідно до висновку з незалежної оцінки № 86 від 22.09.2016 вартість відновлюваного ремонту, необхідного для усунення наслідків залиття квартири, розташованої за адресою: м-н. Гірницький, 27/7, м. Кривий Ріг, в цінах станом на дату оцінки складає 23656 грн. Вважаючи винуватою саме ОСОБА_6 як власника квартири, з якої відбулося затоплення квартири позивачів, вони пропонували їй в добровільному порядку відшкодувати завдані їй матеріальні збитки. Однак остання не погоджується, що затоплення сталося з її вини. У звязку з чим в досудовому порядку врегулювати спір не надалось можливим.

Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017, яка набрала чинності 15.12.2017), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_9 наданих заперечень на позовну заяву від 23.02.2017 (а.с. 55-59) відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги визнавала частково та вказувала, що шкоду завдану затопленням 12.12.2014 відшкодувала її донька в розмірі 3000 грн. ОСОБА_9 складений 12.12.2014 після отримання грошової компенсації позивач ОСОБА_3 знищила, тому саме в матеріалах справи знаходиться акт, який не відповідає формі, та був написаний уже 2016 році. Під час затоплення квартири 20.07.2016 її вдома не було, вона була на дачі. А 22.07.2016 вона була вдома, однак її не запросили для складання акту та його підписання. З розміром шкоди не згодна, оскільки він визначений невірно. Так як в квартирі після затоплення в 2014 році жодного ремонту не проведено, а кошти за завдану шкоду отримані позивачами. Та оцінка завданої шкоди містить у собі збитки завдані від обох затоплень, а не від останнього. Вона згодна сплати 3000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

ОСОБА_9 наданого відзиву на позовну заяву від 31.05.2018 (а.с. 185-190) відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги не визнавала в повному обсязі та вказувала, що зміст акту від 16.06.2015 суд не має брати до уваги, адже в акті зазначені лише припущення, всі формулювання, викладені в акті починаються зі слів «Возможно», а також слід зазначити, що акт який складений 16.06.2015 описує події, що відбулися пять днів тому. При складанні акту засвідчуються події, які зафіксовані на момент складання акту, а не події, які відбулися місяць або рік тому. Відповідно до акту від 20.07.2016 цього відбулося затоплення в кв. №27, а позивачі проживають у кв. № 7. Причина аварії невідома, так як мешканців квартири №11 не було вдома. Звертає увагу, що в тексті акту зазначена квартира як затоплена - №27. Наступним складеним актом був акт від 22.07.2016, який описував характер пошкоджень, спричинених затопленням від 20.07.2016. Вважає, що вказані акти складені без дотримання чинного законодавства та чітко встановлених вимог до складання акту, тому вони не є належним та допустимим доказом, оскільки складені не за формою встановленою «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій».

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка діє самостійно та в інтересах неповнолітньої: ОСОБА_5 надійшли заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підгримують в повному обсязі (а.с. 81).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилалася на те, що причина затоплення не встановлена, акти складені не за формою встановленою «Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій». Квартира відповідач не оглядалася, пошкоджень на системі холодного водопостачання в ній не встановлено. Під час складання актів відповідача не запросили, тому її підпис відсутній в актах.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України.

15.11.2016 ухвалою суду відкрито провадження по справі (суддя Щеняєва І.Б) (а.с. 46).

22.01.2018 згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена судді Хомініч С.В. (а.с. 135).

24.01.2018 відповідною ухвалою суддя Хомініч С.В. прийняла справу №214/5908/16-ц до свого провадження (а.с. 136-137).

Судові засідання неодноразово відкладалися в звязку з зайнятістю представників сторін в інших судових засіданнях, про що ними подавалися до суду відповідні клопотання.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ОСОБА_9 до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Статтею 77 ч.2 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею ст. 78 ч.2 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири № 7 у будинку № 27 га м-ні Гірницькому у м. Кривому Розі, на підставі свідоцтва про право власності на житло № С 1116 від 14.11.2008 (а.с. 16), що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24138739 (а.с.17-18).

Відповідач ОСОБА_6 мешкає за адресою: м. Кривий Ріг, м-н. ГірницькийАДРЕСА_1, що визнано учасниками справи та в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Позивачі на підтвердження обставин справи надали наступні докази.

ОСОБА_9 від 12.12.2014 складеного майстром та сантехніком ТОВ «Житлосервіс-КР» встановлено, що відбулося затоплення кв. №7, в якій наявні сліди затоплення. В кв. 11 була перекрита холодна вода. Причиною затоплення є лопнувша гайка на гнучкій шлангі в кв. 11 з бойлера. Зазначений акт підписаний мешканцем кв. 7, мешканець кв. 11 від підпису відмовився (а.с. 24).

Акт від 16.06.2015 зі змісту якого слідує, що в кв. 11 буд. 3 27 на м-ні Гірницькому проводиться ремонт з повною заміною труб, електропроводки, видаленням перегородок. Під час ремонтних робіт в кв. № 7 11.06.2015 в спальні зникло світло, 12.06.2015 зникло світло в кімнаті. Розводка електропроводки кв. 7 знаходиться в полу кв. № 11. Можливо був пошкоджений провід. В кв. № 11 поли залиті бетонною стяжкою. З туалету в отворі проходження труб сиплеться мусор щоденно (а.с. 25).

Відповідно до акту від 20.07.2016 складеного комісією ТОВ «Житлосервіс КР», що при обстеженні кв. № 7 буд. № 27 на м-ні Гірницькому в м. Кривому Розі, встановлено, що відбулося затоплення кв. №27 20.07.2016. Причина аварії невідома. Так як в кв. № 11 мешканці не проживають. При закритті стояка холодної води протікання припинилося. Шпалери спальні, кухні, ванної кімнати, туалету, прихожої мокрі, частково відстали від стіни. Лінолеум в спальні, прихожій і кухні здувся (а.с. 26).

ОСОБА_9 до акту від 22.07.2016 складеного комісією ТОВ «Житлосервіс КР», що при обстеженні кв. № 7 буд. № 27 на м-ні Гірницькому в м. Кривому Розі, встановлено внаслідок затоплення квартири від 20.07.2016: в кв. 7 шпалери в спальні навколо вікна відклеєні площею 4 м.кв., видимих плям на шпалерах та стелі немає, в кухні на шпалерах під стелею наявні білі полоси довжиною приблизно 5 м, шпалери по стінам кухні відклеєні близько 15 м. кв. В прихожій шпалери відклеєні площею 6 м. кв., над дверима в кухню наявна жовта пляма. В туалеті по стінам і стелі відклеєні шпалери площею близько 5 м.кв. Лінолеум в спальні, прихожій, кухні приблизно 30 м.кв. здувся, під лінолеумом вода. Світло у ванній кімнаті та туалеті відсутнє (а.с. 27).

Спричинену матеріальну шкоду позивачі обґрунтовують висновком з незалежної оцінки № 86 від 22.09.2016. згідно якого вартість відновлюваного ремонту, необхідного для усунення наслідків залиття квартири, розташованої за адресою: м-н. Гірницький, 27/7, м. Кривий Ріг, в цінах станом на дату оцінки складає 23656 грн. (а.с. 28-40).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, для відшкодування майнової шкоди, позивачі повинні довести наявність заподіяної шкоди, так і вину заподіювача шкоди.

Як докази заподіяння шкоди позивачі надали акти обстеження її квартири, висновок з незалежної оцінки № 86. Загальна вартість відновлювальних робіт з урахуванням ПДВ складає 23656 грн.

Однак, зазначені докази доводять лише факт заподіяння позивачам збитків і не доводять факту, що ці збитки заподіяні їм з вини відповідача.

В наданих позивачами актах обстеження відсутній висновок про те, що виявлені в них пошкодження внутрішнього оздоблення квартири сталися з вини ОСОБА_6

Вирішуючи питання щодо належності та достатності доказів, наданих позивачами на підтвердження своїх вимог, суд враховує наступне.

Суд не приймає як доказ ОСОБА_9 від 12.12.2014 та ОСОБА_9 від 16.06.2015 оскільки вони не стосуються предмета доказування. Так позивачами заявлено вимогу про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири в розмірі 23656 грн., яка визначена експертом ОСОБА_10 Як слідує зі змісту незалежної оцінки, експерт ОСОБА_10 поводила оцінку на підставі ОСОБА_9 від 20.07.2016 та 22.07.2016, які стосуються затоплення, яке мало місце 20.07.2016. Тобто вимоги про відшкодування шкоди від затоплення яке відбулося 12.12.2014 та від зникнення світла в квартирі позивачів в травні 2015 року останні не ставлять.

Що стосується ОСОБА_9 від 20.07.2016 та 22.07.2016 суд зазначає таке.

Порядок складання акту про залиття, аварії квартир регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Як вбачається, в акті повинно бути зазначено причину залиття квартири.

ОСОБА_9 з додатком № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

В акті повинен міститись висновок про те хто заподіяв шкоду.

Обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин).

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Тобто факт залиття квартири, характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків мають бути зафіксовані актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов'язкової участі винної особи.

Надані позивачами в підтвердження залиття їх квартири акти від 20.07.2016 та від 22.07.2016 не відповідають вимогам вищезазначеного нормативного акту, а саме в акті від 20.07.2016 взагалі не зазначено причину залиття, відсутній висновок про те хто заподіяв позивачці шкоду, і з актом не ознайомлена мешканець квартири № 11. Формулювання в акті «При закритті стояка холодної води, протікання припинилося». Суд не може прийняти як доказ наявності пошкодження системи холодного водопостачання саме в квартирі відповідача. Оскільки, як вказано в експертній оцінці будинок є 9-ти поверховим, квартира позивача розташована на 2 му поверсі, відповідно квартира відповідача розташована на 3 му поверсі. При закритті стояка, холодна вода не надходить з 1 по 9 поверх. Тому визначити в якій саме квартирі відбулася аварія неможливо. Інші квартири оглянуті не були. Доказів зворотного суду надані не були.

Наступним складеним актом був акт від 22.07.2016, який описував характер пошкоджень, спричинених затопленням від 20.07.2016. В ньому також не зазначена причина залиття. З цим актом відповідач також не ознайомлена. Наявний в акті запис, що відповідач ОСОБА_6 від підпису відмовилася не засвідчений свідками.

При складанні актів від 20.07.2016 та 22.07.2016 кв.№11 в якій мешкає відповідач оглянута не була. Пошкоджень системи холодного водопостачання в ній не виявлено.

Разом з тим, вищеописані акти складені з порушенням Правил, тому не можуть враховуватися судом як доказ у даній справі та не можуть бути покладені в основу рішення суду. Інших доказів позивачами не надано.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина особи.

Аналіз викладених вище доказів надає підстави для висновку про те, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами вину відповідача в залитті та причину залиття квартири позивачів.

Оскільки позивачами не доведено вину відповідача в залитті квартири, то як наслідок підстав для задоволення позову щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди немає.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 20000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна.

ОСОБА_9 з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

ОСОБА_9 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду і з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

ОСОБА_9 з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), в яких зазначається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд повинен навести в рішенні відповідні мотиви.

При цьому, моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Позивачами не підтверджено належними та допустимими доказами факту заподіяння їм моральних страждань та втрат немайнового характеру.

Таким чином, вимоги позивачів про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири є необґрунтованими та недоведеними, а тому не підлягають задоволенню.

За змістом ст. 141 ч.2 ЦПК України витрати на правничу допомогу у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачам в задоволенні позову відмовлено судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, ст.стт.280-284, 287, 354, 355, п.п.9, 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), п.п.15 п. 1 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, яка діє самостійно та в інтересах неповнолітньої: ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про сторін:

Позивач - 1: ОСОБА_1, РНОКПП невідомий, адреса місця реєстрації: м. Кривий Ріг, м-н. Гірницький, 27/7, Дніпропетровська область.

Представника позивача 1: ОСОБА_2 адреса місця знаходження: м. Кривий Ріг, вул. Л. Бородича, 8/108.

Позивача 2: ОСОБА_3, РНОКПП невідомий, адреса місця реєстрації: м. Кривий Ріг, м-н. Гірницький, 27/7, Дніпропетровська область.

Позивача 3: ОСОБА_4, яка діє самостійно та в інтересах неповнолітньої: ОСОБА_5, РНОКПП невідомий, адреса місця реєстрації: м. Кривий Ріг, м-н. Гірницький, 27/7, Дніпропетровська область.

Відповідач: ОСОБА_6, РНОКПП НОМЕР_1, адреса місця реєстрації: м. Кривий Ріг, м-н. Гірницький, 27/11, Дніпропетровська область.

Представник відповідача: ОСОБА_8, адреса місця знаходження: вул. Ярославська, 17/52, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Повний текст рішення суду складено та підписано 11 січня 2019 року.

Суддя Хомініч С.В.