Справа № 344/4035/19
Провадження № 2-о/344/95/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтерисована особа: Державна міграційна служба України УДМС в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2) ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Державної міграційної служби України УДМС в Івано-Франківській області з заявою про набуття громадянства, а саме, що мати заявниці ОСОБА_2 народилася до 24.08.1991 року на території України, однак їй було відмовлено, оскільки даний факт нею не підтверджено документально.

Представник заявниці заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив заяву задоволити з підстав наведених у заяві(а.с. 28).

Представник заінтересованої особи: Державної міграційної служби України УДМС в Івано-Франківській області проти задоволення заяви заперечили з підстав наведених у поясненнях від 25.03.2019 року(а.с. 26, 27, 31).

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, батько заявниці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 по національності українець та мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 по національності українка, про що свідчить копія свідоцтва про народження ОСОБА_5, виданого 10.06.1959 року Серія НОМЕР_1 а.з.№ 70(а.с.7, 8).

25.12.1982 року, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про одруження виданого 25.12.1982 року Відділом РАЦС Анапського Міськвиконкому Краснодарського Краю , серія НОМЕР_2 актовий запис № 569. Після одруження заявниця змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6(а.с.10).

Дошлюбне прізвище матері заявниці ОСОБА_7, прізвище змінено на ОСОБА_5 після державної реєстрації шлюбу, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №0. Місце народження зазначено Кіровоградська область Новоархангельський район с. Підвисоке(а.с.19).

Як вбачається з довідок виданих виконкомом Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області від 27.05.2016 року №№696, 697 громадяни ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживали на підвідомчій раді території с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області з 1923 по 1952 роки(а.с.12, 13).

Відповідно до довідки виданої виконкомом Підвисоцької сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області від 27.05.2016 року №109, громадяни ОСОБА_3, 1923 року народження та ОСОБА_2, 1923 року народження дійсно проживали на території с. Підвисоке Новоархангельського району Кіровоградської області з 1923 по 1952 роки(а.с.11).

Факт народження та проживання громадян ОСОБА_3, 1923 року народження та ОСОБА_2,1923 рокупідтверджується витягами з погосподарських книг за 1944-1952 р.р. 16 та архівним витягом Державного архіву Кіровоградської області від 11.10.2016 №378/01-31, в яких зазначено національність ОСОБА_2 українка (а.с.14-17).

Що стосується матері заявниці - ОСОБА_7, Державний архів Кіровоградської області у відповіді від 11.10.2016 №378-379/01-31 повідомив, що у книгах реєстрації актів цивільного стану про народження у населених пунктах Новоархангельського району Уманського округу Київської губернії (нині - Кіровоградська область) за 1923 рік актовий запис про її народження відсутній(а.с.18).

У відповідності до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року N 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235- III.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України, затверджений Указом Президента України від 27.03.2001 № 215.

Статтею 6 Закону визначено, що громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров'я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім'ю або передачі на виховання в сім'ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв'язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 8 Закону громадянство України може набути особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території України.

Для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мама якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України. Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, який підтверджує факт народження відповідно батька чи матері заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з батьком чи матір'ю, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту (пункт 26 Порядку).

Відповідно до пункту 44 Порядку, у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Статтею124 Конституції України передбачено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктами 1, 6 частини 1 статті 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Всі наведені докази та покази заявниці підтверджують факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась в Україні до 24 серпня 1991 року та є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124 Конституції України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265, 268, 315-316, 319, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтерисована особа: Державна міграційна служба України УДМС в Івано-Франківській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволити.

Встановити факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась в Україні до 24 серпня 1991 року та є матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 08.04.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.