Справа № 180/1576/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Тананайської Ю.А.,

за участю секретаря Ганоченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Марганці в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 180/1576/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26 серпня 2006 року вона з відповідачем уклала шлюб. В період шлюбу у неї з відповідачем народилося троє спільних дітей: донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільне життя не склалося, внаслідок з різними поглядами на сімю та сімейні цінності. Сімя фактично розпалася, існує формально.

Позивач на розгляд справи не зявилася. Надала суду заяву про слухання справи у її відсутність. У наданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач на розгляд справи не зявився, надала суду заяву про слухання справи у його відсутність. У наданій заяві зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне життя.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання не будуть порушені їх права, а також права дітей.

26 серпня 2006 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 049595, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 209.

У період шлюбу у сторін народилося троє спільних дітей: донька, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; син, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження.

Спільне життя у сторін не склалося у звязку з різними поглядами на сімю та сімейні цінності, з втратою позивачем почуття порозуміння, що суперечить інтересам позивача, та має істотне значення. Розпочинаючи з квітня 2018 року сторони шлюбних стосунків не підтримують. Сімя розпалася, існує формально.

Сторонам судом надавався строк для примирення. У наданий строк примирення між сторонами не досягнуто.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Сторонам надавався строк для примирення. Примирення між сторонами не досягнуто.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню.

Спору з приводу спільного майна подружжя, проживання дітей у сторін немає.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Ухвалою суду від 17 вересня 2018 року позивача було звільнено від сплати судового збору у звязку з складним матеріальним становищем.

У звязку з цим з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. ст.ст. 4, 13, 80, 81, ч.2 ст. 141, 263, 265, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 209.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до

Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 16 січня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1, зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2.

Відповідач ОСОБА_2, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суддя: Ю. А. Тананайська