У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Юдицьким К.О..,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від свого імені і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю третьої особи Служби безпеки України про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, яка діє від свого імені і в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю третьої особи Служби безпеки України про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачем ОСОБА_2 знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. З весни 2014 року відповідач разом з дітьми забрала речі, добровільно залишила квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та стали проживати в належній відповідачу квартирі АДРЕСА_2. У зв»язку з вибуттям із спірної квартири в інше жиле приміщення вважає відповідача разом з неповнолітніми дітьми такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Просив про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В судове засідання, призначене на 15 лютого 2019 року позивач, представник позивача не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином. До суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

04 квітня 2019 року позивач, представник позивача повторно не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи з його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов'язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання. Одним із таких прикладів, коли поведінка заявників стала однією з причин затягування розгляду справи, є рішення Європейського суду з прав людини «Чікоста і Віола проти Італії».

Наведене свідчить про недобросовісність здійснення позивачем свої процесуальних прав.

Слід звернути увагу, що такі дії порушують права інших учасників розгляду справи, які добросовісно виконують покладений процесуальним законом обов'язок щодо явки до зали суду.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позивач, який належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, повторно не з'явився до суду, не підтримавши вимоги в судовому засіданні, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався, його нез'явлення перешкоджає розгляду справи, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1, ст. 257, 260, 353 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка також діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю третьої особи Служби безпеки України про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_1 право повторно звернутися до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є. Арапіна