Ухвала

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 511/2188/17

провадження № 61-6437ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Роздільнянського районного суду міста Одеси від

20 вересня 2018 року (про виправлення описки) та постанови Одеського апеляційного суду від 07 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до садівничого товариства «Банківець», Мас. «Мале-1» про захист прав та припинення протиправних дій,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовними вимогами до садівничого товариства «Банківець» про захист прав від їх порушення з боку СТ «Банківець».

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

У серпні 2018 року голова СТ «Банківець» мас. «Мале-1» Петровська О. Я. звернулася до суду першої інстанції із заявою про виправлення описки в рішенні Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 грудня 2017 року, а саме: у в зв'язку з неправильним зазначенням сторони відповідача необхідно правильно вказати найменування відповідача по справі - садівниче товариство «Банківець», Мас. «Мале-1», а також виключити з вступної, описової та резолютивної частин рішення слово «споживача» в найменуванні вимог.

Ухвалою Роздільнянського районного суду міста Одеси від 20 вересня

2018 року виправлено допущену описку в рішенні Роздільнянського районного суду Одеської області від 21 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до СТ «Банківець» масив «Мале-1» про захист прав та припинення протиправних дій.

Визнано вірним найменування відповідача - садівниче товариство «Банківець», Мас. «Мале-1» замість садове товариство «Банківець» масив «Мале-1», а також виключено зі вступної та резолютивної частин ухвал слово «споживача» та визнано вірним слово «власник» в найменуванні предмета вимог.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалу Роздільнянського районного суду міста Одеси від 20 вересня

2018 року про виправлення описки залишено без змін.

22 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася через засоби поштового зв'язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, в якій просить скасувати ухвалу Роздільнянського районного суду міста Одеси від 20 вересня

2018 року (про виправлення описки), постанову Одеського апеляційного суду від 07 березня 2019 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від

06 березня 2019 року (про виправлення описки), визнати заяви про відвід суддів від 05 лютого та 05 березня 2019 року обґрунтованими.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 06 березня 2019 року (про виправлення описки), з підстав, передбачених пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Роздільнянського районного суду міста Одеси від 20 вересня 2018 року (про виправлення описки) та постанови Одеського апеляційного суду від 07 березня 2019 року слід відмовити з таких підстав.

Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.

Однією із основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Ухвала суду першої інстанції щодо внесення або відмови у внесенні виправлень у рішення (пункт 19 частини першої статті 353 ЦПК України) оскарженню у касаційному порядку не підлягає. Не може бути предметом перегляду у касаційному порядку і постанова апеляційного суду, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, ухвала Роздільнянського районного суду міста Одеси від 20 вересня 2018 року (про виправлення описки) та постанова Одеського апеляційного суду від 07 березня 2019 року не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частиною першою статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Роздільнянського районного суду міста Одеси від 20 вересня 2018 року (про виправлення описки) та постанови Одеського апеляційного суду від

07 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до садівничого товариства «Банківець», Мас. «Мале-1» про захист прав та припинення протиправних дій.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило