Єдиний унікальний номер 725/1324/19
Номер провадження 4-с/725/5/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2019 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

та державного виконавця Кирстюк Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження ВП №49618470, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вище вказаною скаргою та просила визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Другого ВДВС м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 21.02.2019 року у виконавчому провадженні №49618470 про накладення арешту на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що оскаржувана постанова порушує її права як іпотекодержателя належного боржнику майна, а саме житлового будинку та земельної ділянки за адресою м.Чернівці, вул. Січових стрільців, 7А відповідно до договору відступлення права вимоги за іпотечним договором від 17.01.2018 року.

Вказувала, що державним виконавцем при винесені вказаної постанови не дотримано вимоги ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» та не отримано її письмової згоди на звернення стягнення на предмет іпотеки в рамках виконавчого провадження, а також фактично унеможливлено задоволення її вимог як іпотекодержателя за рахунок предмету іпотеки.

Вважає, що вказані вимоги підлягають розгляду в порядку скарги на дії державного виконавця, оскільки коло субєктів, які наділені правом оскаржувати дії державного виконавця не обмежується сторонами виконавчого провадження.

На вказану скаргу від державного виконавця надійшов відзив в якому останній вимоги скарги не визнав, у звязку з тим, що арешт майна боржника не є зверненням стягнення на його майно, а тому права іпотекодержателя оскаржуваною постановою не порушуються. Крім того, долучив до матеріалів справи копії матеріалів виконавчого провадження.

Крім того, до суду надійшов відзив стягувача в якому останній вимоги скарги не визнав, посилаючись на аналогічні підстави, що зазначені у відзиві державного виконавця, крім того зазначив, що в його інтересах також накладено арешт на майно боржника за адресою м.Чернівці, вул. Січових стрільців, 3М, а арешт будинку та земельної ділянки м.Чернівці, вул. Січових стрільців, 7А в рамках виконавчого провадження є попередженням можливого ухилення боржника від виконання судового рішення та не свідчить про обовязкове звернення стягнення на таку нерухомість, чому також передує ряд визначених законом дій, які на даний час державним виконавцем не вчиняються. Крім того, вважає, що ОСОБА_2, яка не є стороною виконавчого провадження, позбавлена права звертатись до суду з скаргою на дії державного виконавця в порядку ЦПК України.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив скаргу розглянути без його участі та просив скаргу задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, від її захисника до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, а також направив до суду письмові пояснення в яких вказував на порушення права ОСОБА_2 з боку державного виконавця у звязку з винесенням ним оскаржуваної постанови, яка унеможливлює задоволення її вимог як іпотекодержателя.

В судовому засіданні державний виконавець надав суду пояснення, аналогічні змісту відзиву.

Заслухавши думку державного виконавця, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідно до Розділу VII ЦПК України, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому, спеціальною нормою - статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Таким чином, правом звернення до суду з скаргою на дії державного виконавця наділені сторони виконавчого провадження.

Оскільки ОСОБА_2 не є стороною виконавчого провадження, проте вважає, що державним виконавцем, порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та прийнято рішення про накладення арешту на майно, яким порушено її права як іпотекодержателя, остання наділена правом оскаржити дії державного виконавця в порядку адміністративного судочинства.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що з аналогічних підстав, які наведені у даній скарзі, остання зверталась до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом та просила скасувати постанову від 04.06.2018 року у виконавчому провадженні №56522107 про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_4

Крім того, 31.01.2019 року Верховним судом у складі колегії суддів касаційного адміністративного суду розглянуто по суті справу №826/11049/16 за адміністративним позовом іпотекодержателя, який не є учасником виконавчого провадження, про скасування постанови державного виконавця про накладення арешту на майно боржника в рамках виконавчого провадження, при цьому Верховний суд прийшов до висновку про обґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанцій у вказаному спорі в частині відсутності підстав для задоволення позову та не вбачав порушення правил юрисдикції адміністративних судів як підстави для закриття провадження у справі.

У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки, скарга подана не стороною виконавчого провадження, не стосується спору про право цивільне, що пов'язане з належністю майна, на яке накладено арешт, а виходить із правовідносин, що стосуються дотримання державним виконавцем вимог закону, у звязку з чим вимоги ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення арешту на майно боржника в рамках виконавчого провадження №49618470 підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 4, 13, 200, 255, 258, 260, 272, 353, 447 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби м.Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження ВП №49618470 закрити у звязку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів до Чернівецького апеляційного суду або в той самий строк через Першотравневий районний суд м.Чернівці.

Повний текст ухвали виготовлений 05.04.2019 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна