Справа № 236/4574/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

04 квітня 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В,

за участю секретаря Олійник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту належності документа, визнання права власності за заповітом та за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 16.01.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 до Обєднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту належності документа, визнання права власності за заповітом та за набувальною давністю- задоволені. Встановлений факт належності ОСОБА_2, яка померла 05.05.2003 в с. Рубці м. Красний Лиман Донецької області, сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ДН № 0042499, виданого 19.11.1997 року Краснолиманською міською Радою народних депутатів, на підставі рішення № 278 від 11.06.1997 року, на земельну ділянку площею 4,92 умовних кадастрових гектарів, розташовану на території КСП «Дружба», на імя «Осипенко Пелагія Григорівна». Визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2, яка померла 05.05.2003, та складається з земельної частки (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба», площею 4,92 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж в натурі та знаходиться в межах Лиманського району. Визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на 1/8(одну восьму) частку житлового будинку А-1, загальною площею 146,8 кв.м., в тому числі житловою 66,3 кв.м., з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, сарай Б, навіс В, льох Г, льох Д, вбиральна Е, душ Ж, колонка К, ворота,огорожа № 1-4, розташованих за адресою: вул. Нова, буд.20(двадцять), с. Рубці, Лиманського району, Донецької області, яка належала ОСОБА_2, яка померла 05.05.2003(а.с.4-10).

03.04.2019 позивачем до суду подана заява про ухвалення додаткового рішення по справі, а саме вирішення судом питання щодо позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності за заповітом після померлої 05.05.2003 ОСОБА_2 на 1/8(одну восьму) частку житлового будинку А-1, загальною площею 146,8 кв.м., в тому числі житловою 66,3 кв.м., з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, сарай Б, навіс В, льох Г, льох Д, вбиральна Е, душ Ж, колонка К, ворота,огорожа № 1-4, розташованих за адресою: вул. Нова, буд.20(двадцять), с. Рубці, Лиманського району, Донецької області(а.с.67-68).

В судове засідання, належним чином повідомлені учасники справи, не з'явились; заявник ОСОБА_1 в заяві просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, заяву про ухвалення додаткового рішення просила задовольнити у повному обсязі(а.с.68).

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, рішення просив винести на розсуд суду(а.с.72-73).

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно розяснень, наданих у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Позивач звернувся до суду з позовом до Обєднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту належності документа, визнання права власності за заповітом та за набувальною давністю(а.с.4-10).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 16.01.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 до Обєднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту належності документа, визнання права власності за заповітом та за набувальною давністю- задоволені(а.с.57-64).

Зі змісту рішення вбачається, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності за заповітом після померлої 05.05.2003 ОСОБА_2 на 1/8(одну восьму) частку житлового будинку А-1, загальною площею 146,8 кв.м., в тому числі житловою 66,3 кв.м., з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, сарай Б, навіс В, льох Г, льох Д, вбиральна Е, душ Ж, колонка К, ворота,огорожа № 1-4, розташованих за адресою: вул. Нова, буд.20(двадцять), с. Рубці, Лиманського району, Донецької області, судом не вирішені.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Матеріалами справи встановлено, що 05.05.2003 в с. Рубці м. Красний Лиман Донецької області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 725239, актовий запис № 22(а.с.14).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається в тому числі з:

1/8 частини житлового будинку( Ѕ частини квартири № 2), розташованого за адресою: вул. Нова, буд.20, с. Рубці, Лиманського району, Донецької області, та яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.10.1998 року виконкомом Краснолиманської міської ради, зареєстрованого в КП «БТІ» 15.12.1998 року за № 45(а.с.15);

1/8 частини житлового будинку( Ѕ частини квартири № 2), розташованого за адресою: вул. Нова, буд.20, с. Рубці, Лиманського району, Донецької області, яка належала померлій у відповідності до ст. 534 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), після смерті ОСОБА_3;

земельної ділянки (пай), розміром 4,92 в умовних кадастрових нектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» та яка належала їй на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ДН № 0042499, виданого 19.11.1997 року Краснолиманською міською Радою народних депутатів, на підставі рішення № 278 від 11.06.1997 року. Сертифікат зареєстровано 19.11.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 7924(а.с.17).

Згідно ст. 524 ч. ч.1, 2 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

До суду позивачем надана копію заповіту, відповідно до якого, спадкодавець ОСОБА_2 все своє майно, а саме: Ѕ частину квартири № 2, розташованої за адресою: вул. Нова, буд.20, с. Рубці, Лиманського району, Донецької області, яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.10.1998 року виконкомом Краснолиманської міської ради, зареєстрованого в КП «БТІ» 15.12.1998 року за № 45 та земельну ділянку (пай), розміром 4,92 в умовних кадастрових нектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба» та яка належала померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ДН № 0042499, виданого 19.11.1997 року Краснолиманською міською Радою народних депутатів, заповідала позивачу ОСОБА_1. Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Рубцівської сільської ради Краснолимаського району Донецької області ОСОБА_4 25.01.1999 року за реєстровим № 10. Заповіт чинний, не змінений та не скасований, що підтверджується повідомленням Лиманської державної нотаріальної контори від 15.01.2019(а.с.48-50).

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця та вчинення певних дій, а саме: 1) якщо спадкоємець вступив у фактичне володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Позивач, фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 за заповітом, оскільки у відповідності до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), подала державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, що підтверджується повідомленням Лиманської державної нотаріальної контори від 11.01.2019 та довідкою старости Рубцівського старостинського округу № 1862 від 21.12.2018(а.с.36,47).

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Однак чинним законодавством не встановлений чіткий термін для отримання зазначеного свідоцтва - «Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини». Відповідно отримання свідоцтва про право на спадщину спадкоємцем строком не обмежена і таке право не припинилося внаслідок його смерті.

Нормами статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Приписами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті6та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

При цьому в положенні п. 3.1 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 в частині визнання за позивачем права власності за заповітом після померлої 05.05.2003 ОСОБА_2 на 1/8(одну восьму) частку житлового будинку А-1, загальною площею 146,8 кв.м., в тому числі житловою 66,3 кв.м., з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, розташованих за адресою: вул. Нова, буд.20(двадцять), с. Рубці, Лиманського району, Донецької області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 265, 268, 270, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту належності документа, визнання права власності за заповітом та за набувальною давністю.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Обєднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності за заповітом після померлої 05.05.2003 ОСОБА_2 на 1/8(одну восьму) частку житлового будинку А-1, загальною площею 146,8 кв.м., в тому числі житловою 66,3 кв.м., з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, сарай Б, навіс В, льох Г, льох Д, вбиральна Е, душ Ж, колонка К, ворота,огорожа № 1-4, розташованих за адресою: вул. Нова, буд.20(двадцять), с. Рубці, Лиманського району, Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Текст рішення виготовлений 04.04.2019.

Суддя