Провадження № 2/200/3941/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 січня 2019 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді Томаша В.І.,

при секретарі Кубрак К.В.,

розглянув у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В позові позивач посилається на те, що вона з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі, але вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, спільного бюджету не мають. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з матірю. Просить шлюб розірвати.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, просив позов задовольнити.

Відповідач, повідомлений належним чином, до суду не зявився, про причини неявки не повідомив, заперечень, а також відзиву на позов не надав, у звязку з чим суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Як встановлено судом, сторони уклали шлюб 23.05.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 23.05.2012 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним центром розвитку сімї.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 17.11.2015 року відділом ЗАГС Калінінського району м. Новосибірська управління по справам ЗАГС Новосибірської області.

Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбно-сімейних стосунків не підтримують, спільного бюджету не мають, втратили любов та повагу один до одного, сімя фактично розпалася. Примирення між подружжям неможливе.

Таким чином, враховуючи неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх сімї, шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до ст. ст. 105, 109-112 СК України підлягає розірванню.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а також інтересам їх малолітньої дитини, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 280, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який укладений 23 травня 2012 року та зареєстрований Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним центром розвитку сімї від 23.05.2012 року (актовий запис № 531) розірвати.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити без змін.

Сина ОСОБА_3 залишити проживати разом з матірю ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ___________________ Томаш В.І.