Ухвала

Іменем України

05 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 186/1791/16-ц

провадження № 61-6063ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 червня

2018 року, постановлену у складі судді Демиденко С. М., та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Деркач Н. М., Куценко Т. Р., Ткаченко І. Ю., у справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5, на бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Першотравенського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (далі - Першотравенський МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області).

Скаргу обгрунтовувала тим, що 16 червня 2017 року до Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області була подана заява про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа

№ 186/1791/16-ц, виданого 13 лютого 2017 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 борг у розмірі 11 996, 35 грн. Виконавче провадження не відкривалося більше трьох місяців, і цей факт встановлено судовим рішенням (справа №186/1791/16-ц). Проте після відкриття виконавчого провадження

19 вересня 2017 року державним виконавцем Клименко Н. М. не була проведена перевірка майнового стану боржника ОСОБА_5

Посилаючись на наведене та зазначаючи про те, що і по теперішній час державним виконавцем не була проведена перевірка майнового стану боржника, просила суд визнати бездіяльність державного виконавця Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області Клименко Н. М. та начальника Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області Козира Ю. Ю. неправомірною, зобов'язати їх здійснити необхідні виконавчі дії, які визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від

04 червня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що у даному виконавчому провадженні державний виконавець відповідно до положень статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» мав право за відсутності заяви стягувача звернути стягнення на заробітну плату, пенсію боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника.

Розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що заявник не оскаржує порушення строків та порядок надіслання документів у виконавчому провадженні, а тільки оскаржує дії державного виконавця щодо не застосування інших заходів, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення. Ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 червня

2018 року залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та застосував норми матеріального і процесуального права, ухвала суду є законною та обгрунтованою.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_4, у якій вона просила скасувати ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення її скарги у повному обсязі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що з моменту відкриття виконавчого провадження по дату постановлення оскаржуваної ухвали, державним виконавцем не була проведена перевірка майнового стану боржника, що свідчить про бездіяльність державного виконавця, а тому суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про необгрунтованість її скарги та відмову у її задоволенні.

Оскільки у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, суди безпідставно послалися на положення частини другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника. Також, судами залишено поза увагою обставини невжиття заходів стосовно подання декларації про доходи та майно боржника ОСОБА_5

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

08 червня 2017 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області було видано ОСОБА_4 виконавчий лист у цивільній справі №186/1791/16-ц, згідно якого з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 11 996,35 грн.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від

25 жовтня 2017 року (справа №186/1791/16-ц) визнано неправомірною бездіяльність Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області у частині порушення строків початку примусового виконання виконавчого листа у справі №186/1791/16-ц, виданого 08 червня 2017 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області, передбачених статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження», та встановлено, що вказана заява про відкриття виконавчого провадження фактично подана до ДВС 16 червня

2017 року.

19 вересня 2017 року постановою виконуючого обов'язки начальника відділу Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Клименко Н. М. було відкрито виконавче провадження №54222811 про стягнення з

ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 11 996,35 грн за виконавчим листом №186/1791/16-ц, виданого 08 червня 2017 року, у якій зобов'язано боржника ОСОБА_5 подати декларацію про доходи та майно.

05 жовтня 2017 року державним виконавцем зроблені запити до Державної фіскальної служби України та до Пенсійного фонду України. На зазначені запити надійшли відповіді з яких убачається, що боржник ОСОБА_5, працює, отримує заробітну плату та пенсію.

18 жовтня 2017 року постановами виконуючого обов'язки начальника відділу Першотравенського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Клименко Н. М. звернуто стягнення на заробітну плату та пенсію боржника.

Відомостей про проведення державним виконавцем будь-яких інших виконавчих дій у матеріалах виконавчого провадження не міститься. Декларація про доходи та майно боржника. Акти про відсутність або наявність іншого майна боржника за місцем проживання не складалися.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, вправі накладати арешт на майно боржника, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках.

Відповідно до частини першої статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» за ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, боржник несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно частини сьомої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»уразі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Судами встановлено, що на час прийняття державним виконавцем постанови від 18 жовтня 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію боржника у виконавчому провадженні, сума стягнення за виконавчим листом становила 11 996,35 грн, а мінімальна заробітна плата у 2017 році - 3 200,00 грн. Отже, сума стягнення за виконавчим листом не перевищувала п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку, що державним виконавцем не було допущено порушень норм Закону України «Про виконавче провадження», а тому скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягала.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ухвала Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від

04 червня 2018 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від

20 лютого 2019 року, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, що свідчить про необгрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 червня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: Першотравенський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_5, на бездіяльність державного виконавця, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:Г. І. Усик В. О. Кузнєцов А. С. Олійник