Справа № 574/1160/18
Провадження №2/574/180/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Буринського району Сумської області, третя особа ОСОБА_2 районна державна адміністрація Сумської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 23.11.1995 року помер ОСОБА_3, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 3,59 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0155779. Після смерті останнього спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцем за заповітом, але юридично не оформила і померла 03.01.2011 року. Він прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до органів нотаріату, будучи спадкоємцем за заповітом і отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Разом з тим, оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі він не може, оскільки вище зазначений сертифікат був виданий вже після смерті спадкодавця. Просив визнати за ним право на цю земельну частку (пай) розміром 3,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмовою заявою.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом.

Представник третьої особи ОСОБА_2 РДА в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом.

Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність , тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зокрема, судом встановлено, що 23 листопада 1995 року помер ОСОБА_3, який мешкав в с.Верхня Сагарівка, Буринського району, Сумської області, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) , яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Маяк» розміром 3,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено сертифікатом серії СМ №0155779, яку прийняла дружина останнього ОСОБА_4, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог ст.534, п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, які діяли на час відкриття спадщини, являючись при цьому спадкоємцем за заповітом, але юридично не оформила і померла 03 січня 2011 року. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_3 та ОСОБА_4, копією сертифікату на право на земельну частку (пай), копією свідоцтва про укладення шлюбу спадкодавців, довідкою Успенського старостинського округу, копією заповіту, інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), довідкою відділу держгеокадастру в ОСОБА_2 районі, інформаційною довідкою про вартість земельної частки (паю) (а.с.12-16,18,26-29).

Після смерті ОСОБА_4 також відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло в тому числі, право на вище згадану земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3, яку прийняв ОСОБА_1 - позивач по справі подавши згідно ст.1269 ЦК України до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, будучи спадкоємцем за заповітом і на частину спадкового майна отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується копією паспорта позивача, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_4, довідкою Успенського старостинського округу, копією заповіту, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копією спадкової справи (а.с.10-11,13,17,19,23-25,37-47).

Разом з тим, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вище згадану земельну частку (пай), оскільки зазначений сертифікат виданий 23.12.1996 року, тобто після смерті ОСОБА_3, що також вбачається з розяснення приватного нотаріуса ОСОБА_5 за №826/01-16 від 01.10.2018 року (а.с.20).

Однак право ОСОБА_3 на вказану земельну частку( пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, будучи колишнім членом КСП, пенсіонером, був включений до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000017, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Маяк» 14.07.1995 року і йому вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) , розміром 3,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), був виданий вже після смерті, що підтверджується копією державного акту на право колективної власності на землю та доданим до нього списком громадян, членів сільськогосподарських підприємств, в тому числі пенсіонерів (а.с.21-22).

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права чи інтереси інших осіб, а також те, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 206, 247, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.534,548,549 ЦК Української РСР, ст.ст. 392, 1218, 1233, 1269, 1297 ЦК України, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), ст.ст.81,126, 131 ЗК України, Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Буринського району Сумської області, третя особа ОСОБА_2 районна державна адміністрація Сумської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, (зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), в порядку спадкування за заповітом після померлої 03 січня 2011 року в селі Верхня Сагарівка, Буринського району, Сумської області ОСОБА_4, право на земельну частку (пай) розміром 3,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Маяк» та належала померлому 23 листопада 1995 року ОСОБА_3, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0155779, зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 25.12.1996 року за №336.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: