УХВАЛА

Іменем України

04 січня 2019 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., за участю секретаря судового засідання Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, про забезпечення позову, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, трьох відсотків річних, інфляційних витрат та штрафів,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження Селидівського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, трьох відсотків річних, інфляційних витрат та штрафів. Одночасно із подання позовної заяви, позивач просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на індивідуально визначене майно: об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 000 - квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 106 - однокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2; об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 04 - трикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3; накладенням арешту на все майно та грошові кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в межах суми позовних вимог, а саме: 15 048 219 грн. 30 коп.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Дослідивши обґрунтування заяви та додані до неї докази, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, дослідивши в судовому засіданні документи та обґрунтування заяви про забезпечення позову, судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір. Тоді як, розмір позовних вимог дають підстави суду вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

З отриманої судом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 000 - квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 106 - однокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2; об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 04 - трикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, належать на праві власності відповідачу ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1).

Згідно звітів ТОВ «Оціночний стандарт» про оцінку нерухомого майна, загальна вартість вищевказаних об'єктів нерухомості складає 3 981 571 грн. 00 коп.

Враховуючи розмір заявлених позовних вимог та вартість майна на яку позивач просить накласти арешт, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в частині накладення арешту на індивідуально визначене майно: об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 000 - квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 106 - однокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2; об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 04 - трикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, в частині накладення арешту на все майно та грошові кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в межах суми позовних вимог, а саме: 15 048 219 грн. 30 коп., слід зазначити наступне.

Слід зазначити, що статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Одночасно, відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Натомість, позивач в цій частині заяви не наводить переліку майна на яке необхідно накласти арешт та не надає його вартісної оцінки, що в свою чергу позбавляє суду вирішити питання щодо співмірності заявлених вимог із заходами забезпечення позову та на думку суду, не може бути задоволена, оскільки має абстрактний, невизначений характер.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України , постановами Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_2, про забезпечення позову, в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, трьох відсотків річних, інфляційних витрат та штрафів - задовольнити частково.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, трьох відсотків річних, інфляційних витрат та штрафів шляхом накладення арешту на індивідуально визначене майно: об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 000 - квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1; об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 106 - однокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2; об'єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 04 - трикімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, які належать на праві приватної власності ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1).

В решті вимог заяви - відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання - АДРЕСА_4, ІПН НОМЕР_2.

Відповідачі:

1) ОСОБА_3, місце проживання - АДРЕСА_5, ІПН НОМЕР_3.

2) ОСОБА_4, місце проживання - АДРЕСА_6, ІПН НОМЕР_1.

Суддя