Провадження № 2/127/5426/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту окремого проживання подружжя та не ведення спільного господарства,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту окремого проживання подружжя та не ведення спільного господарства. Позов мотивовано тим, що 14.11.2003 року між сторонами зареєстровано шлюб. В подальшому життя з відповідачем не склалось, з липня 2014 року сторони разом фактично не проживали, спільного господарства не вели. В лютому 2014 року на депозитний рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» покладені спільно нажиті за час шлюбу кошти в розмірі 17 478,23 долара США. Депозитний рахунок відкрито на імя відповідача строком на один рік. Протягом вересня жовтня 2014 року відповідачем без відома позивача кошти з депозитного рахунку достроково зняті та використані ним особисто на власний розсуд. Згідно акту ОСББ «Багіра» від 23.11.2018 року № 399 відповідач з липня 2014 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 не проживає. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2016 року шлюб між сторонами розірвано. Просить встановити факт окремого проживання та не ведення спільного господарства ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) з липня 2014 року і по теперішній час.

Ухвалою суду від 26.12.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

21.02.2019 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_3 позов підтримали просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільних справ №127/1539/17 та №127/18234/14-ц, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2014 року стягнуто з ОСОБА_2В, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, 09.08.2007р.н. аліменти у розмірі 1 /4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 21.08.2014року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

Даним рішенням суду встановлено, що в даний час дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідно до довідки квартального комітету «Корея-1» від 02.09.2014року.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4ст. 82 ЦПК України).

З досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 127/18234/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини вбачається, що з даним позовом ОСОБА_1 звернулась 21.08.2014року, де вказала, що на даний час сторони проживають окремо.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.6).

З досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи № 127/1539/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, ОСОБА_2 в своїх запереченнях проти позову зазначив, що не проживає з ОСОБА_1 орієнтовно з липня 2015 року, а у запереченнях поданих 18.09.2017 року зазначив, що станом на квітень 2015 року проживали окремо.

З уточненої позовної заяви про поділ спільного майна подружжя поданої 10.07.2017 року ОСОБА_1 вбачається, що остання вказує, що не проживає з ОСОБА_2 з липня 2014 року, що підтверджується актами опитування свідків, сусідів та довідки голови вуличного комітету. У звязку з чим в серпні 2014 року ОСОБА_1 подала позов до суду про стягнення аліментів на дитину.

Згідно акту голови ОСББ «Багіра» ОСОБА_5 від 23.11.2018 року № 399 ОСОБА_2 з липня 2014 року по теперішній час не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідно до довідки виданої головою ОСББ «Багіра» ОСОБА_5 від 23.11.2018 року № 398 ОСОБА_2 з липня 2014 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 не проживає. 21.08.2014 року від ОСОБА_1 надійшло звернення з проханням рахувати кількість фактично проживаючих мешканців для нарахування комунальних платежів два чоловіка ( ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4О.) у звязку з тим, що з липня 2014 року ОСОБА_2 перестав проживати за вище вказаною адресою зі своєю сімєю (а.с.8).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що зі сторонами по справі знайомий приблизно з 2012 року, як з подружжям, оскільки сторони були сусідами його брата. В лютому 2014 року почав проживати за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та став сусідом ОСОБА_1 ОСОБА_2 з ОСОБА_1 не проживає з середини літа 2014 року. Це йому стало зрозуміло з тих підстав, що він особисто бачив, як ОСОБА_2 вивозив особисті речі з квартири та останнім часом зявлявся вкрай рідко, на його думку лише для спілкування з сином.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які проживали у шлюбі з 2003 року. Протягом цього часу вони дружили сімями. Про те, що сторони перестали проживати разом зрозуміла після того, як запросила в липні 2014 року їх на день народження своєї дитини, оскільки на нього прийшла лише ОСОБА_1 разом із сином. Пізніше вона запрошувала їх на свій день народження в грудні 2014 року і ОСОБА_1 також прийшла одна разом із сином. Після того вона дізналась від ОСОБА_1 що вони разом не проживають з літа 2014 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що знає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2003 року, оскільки він є другом батька ОСОБА_1 Суду пояснив, що сторони проживали спочатку добру та дружно. З 2014року стосунки між ними погіршилися з яких причин йому не відомо, але на святки ОСОБА_1 почала приходити без чоловіка ОСОБА_2, а вже з літа 2014 року йому стало відомо, що ОСОБА_1 не проживає разом із своїм чоловіком, оскільки він її ображав та застосовував фізичну силу.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду показала, що знає ОСОБА_1 та її чоловіка, оскільки разом працювала з позивачем. Зі слів позивача дізналась, що сторони разом не проживають з літа 2014року.

Згідно ст. 119 СК України за заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обовязків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обовязків, які встановлені шлюбним договором. У разі встановлення режиму окремого проживання: майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка (ст. 120 СК України).

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією ( стаття 129 Конституції України).

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до частини першої та п'ятої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшло підтвердження того, що сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства з липня 2014 року, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 704,80 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір», суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт окремого проживання та не ведення спільного господарства ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) з липня 2014 року і по теперішній час.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 05.04.2019 року.

ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1.

ОСОБА_2, м. Вінниця, 1-й провул. Лермонтова, 36, ІПН НОМЕР_2.

Суддя: