Провадження №2/712/615/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

14 січня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по вул. 14 Грудня, 53 в м. Черкаси. На сьогоднішній день, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в вищезазначеному будинку та добровільно знятися з реєстрації не бажає, його реєстрація у вказаному будинку порушує право позивачки на користування власним майном. Враховуючи викладене, просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеним вище житловим приміщенням та стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.12.2018 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Суду пояснила, що відповідач ніякої участі в утриманні даного житла не приймає та ним не користується, не являється членом її сім"ї, не проживає в будинку більше п"яти років.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив на позов не скерував, з заявами до суду не звертався.

Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею житлового будинку № 53 з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться у м. Черкаси по вул. 14 Грудня, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, серія ЯЯЯ № 173339 від 01.04.2006 на ? частини домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Черкаської міської ради, та договором купівлі-продажу ? частини будинку від 23.06.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1512.

В зазначеному будинку окрім позивачки зареєстрований відповідач ОСОБА_2, про що є відповідний запис в будинковій книзі

Актом опитування сусідів від 23.10.2018, затвердженим Головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Хімселище», встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем реєстрації по вул. 14 Грудня, буд. 53 в м. Черкаси не проживає протягом останніх пяти років, особистих його речей в домоволодінні не має, місцезнаходження його не відоме.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 405 ЦК України право на користування житлом відповідно до закону, мають виключно члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним.

Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.

Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

В постанові від 16 січня 2012 року у справі №6-57цс 11, Верховний суд України виклав правову позицію, якою чітко встановлено, який порядок повинен бути застосований до правовідносин щодо вирішення питання про зняття з реєстраційного обліку особи, яка не являється членом сім'ї власника або ж наймача. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.

Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_2 тривалий час не проживає у домоволодінні, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті вже більше п"яти років, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням є підставою для зняття його з реєстрації.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 13, 18, 247, 263, 265, 268, 279, 280-283 ЦПК України, ч.2 ст.405 ЦК України, ст. 72 ЖК України , суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування житлом шляхом визнання особи такою, що втратила право користування задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 53 по вул. 14-го Грудня, що у м. Черкаси.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складений 16.01.2019.

Головуючий І.О. Мельник