ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/1201/16 Номер провадження 22-ц/814/82/19Головуючий у 1-й інстанції Михайлюк О.І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 рокум. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

секретаря Лимар О.М.,

за участі: позивача ОСОБА_2 та його представника- адвоката ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та її представника-адвоката ОСОБА_5,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадежння в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4

на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Михайлюк О.І. в смт. Чутове, із складанням повного тексту рішення 10 вересня 2018 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області про визначення місця проживання дитини на стягнення аліментів

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2018 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області про визначення місця проживання дитини на стягнення аліментів задоволено.

Визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_2 за адресою його реєстрації та проживання: АДРЕСА_4

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.12.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 4000 грн. судових витрат на правничу допомогу адвоката та судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Чутівської районної державної адміністрації Полтавської області про визначення місця проживання дитини відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_4, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права та неповно з'ясовані обставини, які суд вважав встановленими, просить рішення скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргуОСОБА_2вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 14 лютого 2012 року по 26 вересня 2014 року ОСОБА_2та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судом встановлено факт постійного проживання малолітньої ОСОБА_7 АДРЕСА_5 та відвідування нею дошкільного навчального закладу «Ромашка» з 2015 року по травень 2017 року (т.2, а.с. 191-211).

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції, враховуючи висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання ОСОБА_7, при цьому виходив з інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків та прийшов до висновку про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_7 з батьком ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_6

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

У ст.141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Відповідно до ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

У даній справі суд першої інстанції незважаючи на принцип 6 Декларації прав дитини, яким передбачено, що малолітня дитина може бути розлучена з матір'ю лише за виняткових обставин, при прийнятті рішення надав перевагу частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року та вірно керувався цією нормою, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а зібрані у справі докази з урахуванням думки дитини та висновку органу опіки та піклування вказують на те, що проживання малолітньої ОСОБА_7 з батьком найкраще забезпечить інтереси дитини.

Так, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв'язки, місце навчання, психологічний стан тощо.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Визначаючи місце проживання дитини з батьком, суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам, на підставі яких достатньо повно установив обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зокрема, зібрані докази свідчать про те, що ОСОБА_2 постійно піклується про дитину, бере участь у духовному та фізичному розвиткові; батько вчить з дитиною уроки; на час розгляду справи дитина надає більшої прихильності батькові; у позивача наявне упоряджене жиле приміщення, створено умови належного виховання та розвитку дитини.

З висновку Служби у справах дітей Чутівської районної держаної адміністрації Полтавської області про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 16 січня 2017 року № 1-01-16/34 вбачається, що служба у справах дітей провела обстеження місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7 та прийшла до висновку про доцільність підтримання позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнення аліментів( т.2, а.с.107-110).

Оцінивши матеріальний стан сторін, судом встановлено, що згідно договору дарування від 20 грудня 2017 року ОСОБА_2 належить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями АДРЕСА_6 Полтавської області, в якому починаючи з 14 червня 2017 року зареєстрований ОСОБА_2 (Т.3, а.с. 231).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 28 жовтня 1993 року № 341 ОСОБА_2 належить на праві спільної сумісної власності ? частина квартири АДРЕСА_1 (Т.3, а.с. 142).

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною комісією № 0850203 від 20.04.2017 року ОСОБА_2 має третю групу інвалідності строком до 01 травня 2020 року, отримуючи пенсію. Сезонно працює оператором газової котельні в дитячому дошкільному закладі «Ромашка» с.Филенкове.

Крім того, ОСОБА_2 має власне підсобне господарство з двадцяти двох голів свиней, птиці,кролів,обробляє городню ділянку, теплицю.

Дохід ОСОБА_2 підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 23 травня 2018 року № 1517 (Т.4, а.с. 124).

Зі свідоцтва про право власності від 29 грудня 2009 року вбачається, що ОСОБА_4 належить на праві приватної власності 1/3 частина квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.08.2017 року ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_3.

Починаючи з 03 липня 2016 року по липень 2017 року ОСОБА_4 перебувала на роботі у Даніїї, що підтверджується довідкою Кобеляцької міської ради від 05.01.2017 року № 91 та відмітками у закордонному паспорті ОСОБА_4 (Т.1, а.с. 34,46).

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_4 з 04.07.2017 року прийнята приймальником поїздів 4 розряду станції Полтава-Південна та переведена 10.07.2017 року черговим по залізничній станції Полтава-Південна.

З довідки Полтавської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південна залізниця» від 05.01.2018 року № 13 вбачається, що щомісячний дохід ОСОБА_4 з липня 2017 року по грудень 2017 року складав близько 4-5 тис. грн.

Проаналізувавши наведений матеріальний стан сторін, кожен з яких характеризується позитивно, має власний дохід та житло, колегія суддів виходить з того, що інтереси дитини у вирішенні цього спору є першочерговими і за сукупності доказів, наданих сторонами, обставин справи суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що саме проживання з батьком відповідатиме інтересам дитини, враховуючи більшу прихильність малолітньої ОСОБА_7 до батька, з урахуванням думки дитини та висновку органу опіки та піклування, а також проживання тривалий час у звичному для неї середовищі, не допускаючи негативного впливу на психоемоційний стан дитини.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_2

Статтею 89 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед установленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності

Зі змісту оскаржуваного судового рішення убачається, що суд першої інстанції надав належну оцінку зібраним у справі доказам, достатньо повно встановили обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-88 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Тому, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції, а тому вона підлягає відхиленню, а рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2018 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 30 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна

Повний текст постанови складено 11.01.2019 р