Справа № 577/556/19
Провадження № 2/577/489/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Галяна С.В.,

при секретарі Кучер Л.П.,

з участю представника

позивача ОСОБА_1,

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Конотопі справу за позовом виконавчого комітету Конотопської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Виконавчий комітет Конотопської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернувся до суду з указаним позовом та просить відібрати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3, без позбавлення батьківських прав, передати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 органу опіки та піклування Конотопської міської ради для подальшого влаштування та стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьки дітей проживають в зареєстрованому шлюбі. З 29.01.2018 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають на обліку служби міської ради у справах дітей як такі, що опинились в складних життєвих обставинах, у зв'язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків. В листопаді 2017 року до служби звернулась адміністрація Конотопської ЗОШ №13 із повідомленням про неналежне виконання відповідачами батьківських обов'язків відносно дитини. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом з донькою приїхали на територію м. Конотоп із с. Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області та почали проживати в трикімнатній квартирі, де не було створено умов для належного навчання, виховання та розвитку дитини. Батьки зловживають спиртними напоями, хоча ОСОБА_3 знаходилась на останньому місяці вагітності. ОСОБА_4 часто пропускає заняття без поважних причин. 05.12.2017 року відповідачка народила сина ОСОБА_5. Під час виїздів служби спільно із фахівцями міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було встановлено, що в помешканні дійсно не створено належних умов для проживання дітей. Місця для відпочинку та навчання, як правило, були обладнані неналежними чином, постільна білизна завжди потребувала заміни, в квартирі відчувався стійкий неприємний запах тютюнового диму, продукти харчування завжди були в недостатній кількості, а ще частіше взагалі відсутні. Неодноразово відповідачі перебували в стані алкогольного сп'яніння. З ОСОБА_3 та ОСОБА_2 постійно проводилась робота щодо створення належних санітарно-гігієнічних умов в квартирі, необхідності проходження лікування від алкогольної залежності, проте відповідачі не сприймають наданих їм рекомендацій, якщо змінюють ситуацію в кращий бік то зовсім ненадовго. Відповідно інформації Конотопської ЗОШ №13 від 23.01.2019 року №08/06-04, вихованням ОСОБА_4 батьки не займаються, бо вживають алкогольні напої. Родина ОСОБА_2 з 10.01.2018 року перебуває в міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на обліку сімей, що опинились в складних життєвих обставинах, у зв'язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків та зловживанням ними спиртними напоями. Відповідачі мають велику заборгованість за комунальні послуги. В помешканні відключено газопостачання. ОСОБА_2 нещодавно звільнився з роботи, батьки фактично живуть та пиячать за рахунок соціальної допомоги при народженні дитини. Відповідно інформації КНП Конотопської МР «Конотопська міська лікарня» родина ОСОБА_2 також перебуває в їх лікувальній установі на обліку сімей, що опинились в складних життєвих обставинах з народження ОСОБА_5. Під час візитів медичних працівників також спостерігались неналежні умови проживання дітей, молочна суміш для годування ОСОБА_5 була лише іноді, при цьому в недостатній кількості. На запрошення медичних працівників ОСОБА_3 з'являлась не завжди. 21.03.2018 року на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були складені адміністративні протоколи за ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до ч.2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проте 20.08.2018 року під час чергового візиту до родини відповідачів було встановлено, що ОСОБА_3 разом зі своєю матір'ю перебували в стані алкогольного сп'яніння, в квартирі було брудно та не прибрано, відчувався стійкий неприємний запах. Того ж дня на відповідачку повторно складений адміністративний протокол за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків по вихованню дітей. 23.08.2018 року на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини (протокол №15) батьки запевняли, що випадки вживання ними алкоголю більше не повторяться. Відповідачів в черговий раз було попереджено про необхідність зміни свого відношення до виховання дітей, рекомендовано до 24.09.2018 року привести житлове приміщення за місцем проживання дітей до належного стану. Під час наступного візиту 10.09.2018 року було з'ясовано, що в квартирі позитивних змін не відбулося: в квартирі неприємний запах, продукти харчування в мінімальній кількості, кімната старшої дитини в занедбаному стані. 15.01.2019 року під час чергового відвідування родини за місцем проживання було встановлено, що батьки перебували в стані алкогольного сп'яніння, в квартирі спостерігались сліди застілля, відчувався стійкий неприємний запах. Продукти харчування на момент обстеження були взагалі відсутні, дитяча постільна білизна брудна. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 був вилучений з родини та разом з матір'ю поміщений до КНП Конотопської МР «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка М.Давидова». Батьку надано термін для створення в квартирі належних умов для проживання дітей. 22.01.2019 року з метою вирішення питання щодо доцільності виписки ОСОБА_5 разом з матір'ю за місцем постійного мешкання було обстежено умови проживання за адресою: АДРЕСА_1, та з'ясовано, що батько не усунув недоліків з моменту вилучення та поміщення ОСОБА_5 до дитячого відділення.

У зв'язку із зазначеним орган опіки та піклування Конотопської міської ради вважає за доцільне відібрати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без позбавлення їх батьківських прав. Відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав відповідатиме інтересам ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з обставин викладених в позовній заяві, просила їх задовольнити та пояснила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 після звернення до суду з вказаним позовом, змінили свою поведінку і ставлення до дітей, не ідеальні але створили за місцем свого проживання умови для розвитку і виховання дітей, продукти харчування присутні, спиртні напої не вживають, а також ОСОБА_3 пройшла курс лікування від алкогольної залежності. В разі відмови в задоволенні позовних вимог прохає офіційно попередити відповідачів про неналежне виховання малолітніх дітей.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні, кожен окремо, заперечували, щоб у них відібрали дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення їх батьківських прав, оскільки вони змінили свою поведінку і ставлення до дітей, створили за місцем свого проживання належні умови для розвитку і виховання дітей, продукти харчування присутні, спиртні напої не вживають, а також ОСОБА_3 пройшла курс лікування від алкогольної залежності.

Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 13.03.2019 року (а.с.34).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 13.03.2019 року справу призначено до судового розгляду по суті на 26.03.2019 року (а.с.41).

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, відповідачів, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.6-9,10-11).

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Укладення міжнародних договорів, які суперечать Конституції України, можливе лише після внесення відповідних змін до Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Відповідно до ст.170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органу опіки та піклування. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров'я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов'язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Статтею 12 вищезгаданого Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї.

Відповідно до ст. 14 названого Закону діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до ст. 8 вказаної Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України. Статтею 2 названого Закону передбачено, що рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції. Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом. Відповідно до ст. 17 вищеназваного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Відповідно до ч. 5 ст. 19 цього Закону міністерства, інші центральні органи виконавчої влади забезпечують систематичний контроль за додержанням у рамках відомчого підпорядкування адміністративної практики, що відповідає Конвенції та практиці Суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (рішення від 18 грудня 2008 року, яке є остаточним) постановив, що мало місце порушення статті 8 Конвенції. У вказаній справі було встановлено, що за рішенням суду першої інстанції, з яким погодились суди апеляційної та касаційної інстанції, було відібрано трьох неповнолітніх дітей без позбавлення заявників батьківських прав (ст. 170 СК України). У рішенні йдеться про те, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у п. 2 ст. 8 Конвенції, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві». У названому рішенні, зокрема, констатується, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини. Сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних заходів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї.

Так, суть позовних вимог зводиться до того, що відповідачі зловживають алкогольними напоями, на заходи соціального супроводу не реагує, на заходи з боку виконкому Конотопської міської ради спрямовані на надання допомоги сім'ї, що опинилася у складних життєвих обставинах, не реагують, не створені належні умови для проживання дітей, а тому в зв'язку із таким способом життя відповідачів не займаються вихованням малолітніх дітей, що загрожує життю, здоров'ю і моральному вихованню дітей.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У висновку про доцільність відібрання дітей у відповідачів, складеному 29 січня 2019 року органом опіки та піклування Конотопської міської ради, зокрема, стверджується, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, є батьками малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьки дітей проживають в зареєстрованому шлюбі, схильні до зловживання спиртними напоями, ними не створено належних умов для проживання, виховання та розвитку їх малолітніх дітей. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають на обліку служби міської ради у справах дітей як такі, що опинились в складних життєвих обставинах з 29.01.2018 року, у зв'язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків. В листопаді 2017 року до служби звернулась адміністрація Конотопської ЗОШ №13 із клопотанням про необхідність вжиття термінових заходів задля збереження психічного та фізичного здоров'я ОСОБА_4, яка почала навчатись в їх школі з II семестру в 4 класі. Родина ОСОБА_2 приїхала до м.Конотоп з с.Лосинівка Ніжинського району Чернігівської області. Батьки дівчини зловживають спиртними напоями, ОСОБА_3 перебуває на останніх місяцях вагітності; в квартирі брудно, не прибрано, стійкий неприємний запах. Місця для відпочинку та навчання ОСОБА_4 не обладнані. ОСОБА_4 часто пропускає заняття без поважних причин. Неодноразово траплялись випадки коли дівчина не мала змоги після навчання в школі потрапити до квартири, тому їй доводилось чекати у під'їзді або у сусідів доки батьки не повернуться невідомо звідки додому. 05.12.2017 року відповідачка народила сина ОСОБА_5. Під час неодноразових виїздів служби спільно із фахівцями міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було встановлено, що в помешканні дійсно не створено належних умов для проживання дітей. Місця для відпочинку та навчання, як правило, були обладнані неналежними чином, постільна білизна завжди потребувала заміни, в квартирі відчувався стійкий запах тютюнового диму; продукти харчування завжди були в недостатній кількості, а ще частіше взагалі відсутні. Неодноразово батьки перебували в стані алкогольного сп'яніння. З ОСОБА_3 та ОСОБА_2 постійно проводилась робота щодо створення належних санітарно-гігієнічних умов в квартирі, необхідності проходження лікування від алкогольної залежності, проте відповідачі не сприймають наданих їм рекомендацій, якщо змінюють ситуацію в кращий бік то зовсім ненадовго. Відповідно інформації Конотопської ЗОШ №13 від 23.01.2019 року №08/06-04, вихованням ОСОБА_4 батьки не займаються, бо вживають алкогольні напої. Входячи в запої, не виконують батьківські обов'язки і тоді дитина часто буває голодна. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зовсім не контролюють підготовку та виконання домашніх завдань донькою. Родина ОСОБА_2 з 10.01.2018 року перебуває в міському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на обліку сімей, що опинились в складних життєвих обставинах, у зв'язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків та зловживанням ними спиртними напоями. Відповідачі мають велику заборгованість за комунальні послуги. В помешканні відключено газопостачання. ОСОБА_2 нещодавно звільнився з роботи, батьки фактично живуть та пиячать за рахунок соціальної допомоги при народженні дитини. 21.03.2018 року на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були складені адміністративні протоколи за ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до ч.2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 20.08.2018 року на відповідачку повторно складений адміністративний протокол за ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків по вихованню дітей. 15.01.2019 року під час чергового відвідування родини за місцем проживання було встановлено, що батьки перебували в стані алкогольного сп'яніння, в квартирі спостерігались сліди застілля, відчувався стійкий неприємний запах. Продукти харчування на момент обстеження були взагалі відсутні; дитяча постільна білизна брудна. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 був вилучений з родини та разом з матір'ю поміщений до дитячого відділення КНП Конотопської МР «Конотопська центральна районна лікарня імені академіка М.Давидова». Батьку надано термін для створення в квартирі належних умов для проживання дітей. Враховуючи всі вищезазначені обставини зробив висновок, що батькам байдуже до подальшої долі своїх дітей, адже вони протягом року не приклали жодних зусиль задля зміни ситуації, яка склалась в їх родині. Вивчивши ситуацію, орган опіки та піклування Конотопської міської ради (протокол №1 від 24.01.2019 засідання Комісії з питань захисту прав дитини), виходячи з інтересів дітей, вважає за доцільне відібрати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без позбавлення їх батьківських прав. Відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав відповідатиме інтересам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4,5).

Відповідно до частин 4 - 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо відібрання дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Вищевказаний висновок органу опіки і піклування, яким визнано за доцільне відібрати малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення батьківських прав у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що батьки байдужі до подальшої долі своїх дітей та відібрання дітей у батьків без позбавлення їх батьківських прав відповідатиме інтересам дітей.

У постанові Пленуму ВС України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз'яснено, що ухилення від виховання дитини може мати місце лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїми обов'язками.

З урахуванням викладеного вищевказаний висновок органу опіки та піклування Конотопської міської ради не може заслуговувати на увагу суду, а також він суперечить дослідженим в судовому засіданні іншим доказам.

Акти обстеження житлово-побутових умов суд оцінює критично, оскільки з часу останнього обстеження минуло більше трьох місяців (а.с.21-27), а також допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10, яка працює фахівцем центру соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді, пояснила, що останнім часом ситуація в сім'ї ОСОБА_2 змінилася на краще, в квартирі де мешкають відповідачі стало більш-менш чистіше, для дітей є спальні місця, їжа є, відповідачі останнім часом не вживають алкогольні напої. Також допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11, яка працює завучем ЗОШ №13, пояснила, що після нового року ситуація в сім'ї ОСОБА_2 змінилася на краще, ОСОБА_4 перестала пропускати навчання, ходить до школи в старенькому але чистому одязі, стала краще навчатися, мати ОСОБА_3 відвідує школу та цікавиться навчанням доньки. Тому суд вважає, що відповідачі на даний час, намагаються створити належні умови для проживання та виховання дітей, з урахуванням матеріального забезпечення, а також роблять все для того, щоб діти проживали разом з ними і виховувались в сім'ї. Одночасно судом встановлено, що відповідачі вживають заходи для покращення умов проживання дітей, ОСОБА_3 пролікувалася від алкогольної залежності, а отже справді піклуються про їх нормальний, фізичний та духовний розвиток, піклуються за них та не бажають щоб дітей відібрали у них. Наведене свідчить про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проявляють належну увагу щодо виховання дітей та догляду за ними.

Також суд критично ставиться до пояснень представника позивача показань свідків, щодо зловживання спиртними напоями відповідачів, оскільки згідно ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Пункти 2-5 частини першої ст.164 СК України передбачають: ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною, батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Перераховані підстави є вичерпаними і розширеному тлумаченню не підлягають. Позивач, як на підставу вимог, посилається на зловживання спиртними напоями ОСОБА_3 та ОСОБА_2, при цьому не звернув уваги, що Кодекс такої підстави не передбачає, поняття зловживання спиртними напоями (побутове пияцтво) і хронічний алкоголізм не є тотожними.

Сам факт епізодичного зловживання алкоголем, суд не може розцінювати як випадок, який є небезпечним для життя, здоров'я та морального виховання дітей.

Відповідачі в судовому засіданні ствердили, що подібних помилок по відношенню до дітей вони не допустять. Суду підстав не вірити їм немає.

У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, про те, що підстав про відібрання дітей від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 без позбавлення їх батьківських прав на даний час не виявлено та відібрання дітей від батьків не забезпечуватиме інтересів самих дітей та може стати психотравмуючим фактором для них, а тому позовна заява виконавчого комітету Конотопської міської ради не підлягає задоволенню.

Водночас суд попереджає відповідачів, що у разі неналежного відношення ними до своїх батьківських обов'язків, відповідними органами може повторно порушуватись питання про відібрання дітей.

Керуючись ст.ст. 164, 165, 170 СК України, ст. 12, 76-78, 81,141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог виконавчого комітету Конотопської міської ради в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Офіційно попередити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2019 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: виконавчий комітет Конотопської міської ради (місцезнаходження: м. Конотоп Сумської області, пр, Миру, 8, ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1).

Відповідач: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2).

Суддя Галян С. В.