Справа № 344/6605/14-ц
Провадження № 2/344/156/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №17/КВ/Ф-06 від 09.02.2006 року, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30 000,00 дол. США з розрахунку 15% річних на строк з 09.02.2006 по 08.02.2011 року. 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 17/КВ/Ф-06 від «09» лютого 2006 року. Виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується іпотекою відповідно до укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Іпотечного договору № б/н від «09» лютого 2006 року, згідно з яким предметом іпотеки є чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 89,3 кв.м., житловою площею 56, 6 кв.м., предмет іпотеки належить Іпотекодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02.01.2003 року Госпрозрахунковою групою з приватизації державного жилового фонду, згідно з розпорядженням міського голови від 29.12.2002 р. № 799-р, зареєстроване в Івано- Франківському БТІ в реєстрову книгу за реєстровим номером 4379/43. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 10.04.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 523 915,46 грн., з яких: тіло кредиту- 354 214, 37 грн., відсотки- 269 701, 10 грн. Просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що складає 623 915, 46 грн., тіло кредиту- 354 214, 37 грн., відсотки- 269 701, 10 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а саме: чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 89,3 кв.м., житловою площею 56, 6 кв.м., предмет іпотеки належить Іпотекодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02.01.2003 року Госпрозрахунковою групою з приватизації державного жилового фонду, згідно з розпорядженням міського голови від 29.12.2002 р. № 799-р, зареєстроване в Івано- Франківському БТІ в реєстрову книгу за реєстровим номером 4379/43, шляхом продажу предмета іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13.05.2014 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду (том 1 а.с. 30).

03.07.2014 року відповідач подала клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи 344/9158/14-ц за позовом ОСОБА_2 до позовом ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_5 про визнання недійсним договору іпотеки (суддя Барашков В.В.) (том 1 а.с.4).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03.07.2014 року задоволено клопотання про зупинення провадження у справі (том 1 а.с. 48).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14.07.2016 року відновлено провадження по справі (том 1 а.с. 63).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 19.06.2017 року клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі задоволено (том 2 а.с. 34).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11.09.2017 року відновлено провадження по справі, у зв'язку з поверненням матеріалів справи (том 2 а.с. 39).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26.10.2017 року клопотання представника відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи по справі задоволено (том 2 а.с. 48).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26.12.2017 року відновлено провадження по справі, у зв'язку з поверненням матеріалів справи (том 2 а.с. 53).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на письмові заперечення.

Представник відповідача ОСОБА_10 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на подані письомві пояснення.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 09.02.2006 року між ТзОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №17/КВ/Ф-06 від 09.02.2006 року, згідно з умовами якого Банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 30 000,00 дол. США з розрахунку 15% річних на строк з 09.02.2006 по 08.02.2011 року.

Відповідно до ст. 512-519 ЦК України, ст. 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ №369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30.06.2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку». відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором № 17/КВ/Ф-06 від «09» лютого 2006 року. Виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується іпотекою відповідно до укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 Іпотечного договору № б/н від «09» лютого 2006 року, згідно з яким предметом іпотеки є чотирьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, загальною площею 89,3 кв.м., житловою площею 56, 6 кв.м., предмет іпотеки належить Іпотекодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 02.01.2003 року Госпрозрахунковою групою з приватизації державного жилового фонду, згідно з розпорядженням міського голови від 29.12.2002 р. № 799-р, зареєстроване в Івано-Франківському БТІ в реєстрову книгу за реєстровим номером 4379/43.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 10.04.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 523 915,46 грн., з яких: тіло кредиту- 354 214, 37 грн., відсотки- 269 701, 10 грн.

Відповідно до довідки від 10.04.2014 року ОСОБА_5 має прострочену заборгованість на загальну суму 623 915 грн. 46 коп. за кредитним договором № 17/КВ/Ф-06 (а.с. 17). Як вбачається з розрахунку заборгованість нарахована після занікчення строку кредитного договору.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до положень ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязань, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

У ч. 2 ст. 590 Цивільного кодексу України зазначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до будинкової книги від 26.03.2003р. у вказаній квартирі постійно проживає ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1.), ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2.), інвалід ОСОБА_11(ІНФОРМАЦІЯ_3.), ОСОБА_12(ІНФОРМАЦІЯ_4..), неповнолітній ОСОБА_13 (ІНФОРМАЦІЯ_5.), ОСОБА_14 (ІНФОРМАЦІЯ_6.).

Крім того, в запереченні проти позову відповідач ОСОБА_2 зазначає, що підпис на сторінці 4, розділі 7 «Підписи сторін» в графі «ІПОТЕКОДАВЦІ» Іпотечного договору № б/н від «09» лютого 2006 року, укладеного між ТОВ «Укрпромбанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, виконаний не нею, а іншою особою.

Слід зазначити, що даний договір був посвідчений нотаріально. Перед підписанням договору нотаріус пересвідчився в особах сторін, після чого його посвідчив. Не зважаючи на те, що проведення судової почеркознавчої експертизи не є можливим через не подання оригіналу договору стороною позивача, суд не може беззаперечно зазначити про те, що підпис в договорі іпотеки виконаний не відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

В письмових пояснення відповідача ОСОБА_3 та в судовому засіданні представники відповідачів заявили про застосування позовної давності.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов'язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зокрема, частиною першою цієї статті передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже, чинним законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання.

Частина перша статті 35 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У пункті 1.1 договору іпотеки сторони узгодили, що іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобов'язань за кредитним договором у розмірі, валюті, порядку та у строк, які встановлені в кредитному договорі з усіма змінами і доповненнями до нього, за умовами якого боржник зобов»язаний Іпотекодежателю до 08.02.2011 року повернути кредит у розмірі 20000 доларів США, сплатити щомісячні проценти за користування ним у розмірі 15% річних та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором.

Умовами укладеного кредитного договору передбачено дату остаточного повернення кредиту - 08 лотого 2011 року.

Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у зв'язку з невиконанням боржником повернення кредиту в повному обсязі.

При цьому таке право згідно з умовами укладених договорів виникає через тридцять календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги та за умови її невиконання.

Таким чином, позивач міг пред'явити позов до іпотекодавця протягом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання або закінчення строку виконання зобов»язання ( 08.02.2011 року).

Представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з вищевказаним позовом 12.05.2014 року, тобто після спливу трьох років після закінчення строку виконання основного зобов"язання ( 08.02.2011 року).

Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» не підлягають задоволенню у звя'зку зі спливом строку позовної давності.

Керуючись ст.ст.7, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 252-255,261,625, 629 ЦК України, ст.1,7,35 Закон України "Про іпотеку", суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5, про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 04 квітня 2019 року.

Суддя: Татарінова О.А.