Справа № 604/997/18
Провадження № 2/604/15/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у підготовчому провадженні в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей: дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини доходів, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на кожну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на не досягнення домовленості щодо участі відповідача, який проживає окремо більш ніж рік і шість місяців, в утриманні дитини.

Сторони в судове засідання, будучи повідомленими про дату і час розгляду справи, не зявилися.

Представник позивача 11 січня 2019 року подала заяви про зміну предмета позову та уточнення позовних вимог, а саме просить стягувати з відповідача аліменти у твердій грошові сумі у розмірі 3000 (три) тисячі гривень на двох дітей: доньок, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісяця, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на кожну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Справу просить слухати у її відсутності.

Предстаник відповідача із заявою про зміну предмета позову та уточнення позовних вимог погодився, відповідач згідний сплачувати 3000 (три) тисячі гривень аліментів на двох дітей.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позов з наступних підстав.

Спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживають діти.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2008 року, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №039832, виданого Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис №2.

У шлюбі у сторін 23 березня 2009 року народилася донька ОСОБА_5, та, 05 липня 2011 року, - ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтва про народження серії 1-ИД №095625, видане 02 квітня 2009 року Староскалатською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, серії 1-ИД №137308, видане 18 липня 2011 року Староскалатською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області.

Згідно з довідкою виконкому Скалатської міської ради №4-317 від 03 вересня 2018 року та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання №2183 від 04 вересня 2018 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_4. До складу її сімї входять: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6; матір ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, батько ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8 Сімя проживає у житловому будинку, площею 168 кв.м., займається тваринництвом. ОСОБА_1 піклується про дітей, відвідує школу, батьківські збори. Діти відвідують позашкільні заклади, гуртки (танцювальний та малювання).

Судом встановлено, що Відповідач, не зареєстрований і не проживає разом з сімєю, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Таким чином, в добровільному порядку коштів на утримання дітей Відповідач не надає.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою ст. 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини, той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Так, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх, суд виходить із вимог ст.ст. 181-184 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у твердій грошовій сумі, котра не може бути меншою, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України). Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, станом на дату розгляду справи, - 2027 гривень. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувалася обома батьками.

Судом не встановлено, що Відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обовязків з утримання неповнолітніх дітей, оскільки є працездатною особою і спроможний платити кошти на утримання дітей.

Враховуючи, що обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дітей, потреби у їх розвитку та навчанні, виходячи з принципів розумності та справедливості та визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з Відповідача щомісячно аліменти на неповнолітніх доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, 05 липня 2011 року, в твердій грошові сумі у розмірі 3000 гривень на двох дітей, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на кожну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і продовжувати до досягнення дітьми повноліття, що відповідатиме інтересам дітей і не порушуватиме права кожної із сторін.

Крім того, в силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з Відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 гривень судового збору.

З огляду на вказане, відповідно до ст. ст. 180, 184 СК України позовні вимоги належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 141, 200, 247, 263-265, 273, 274-279, 313, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_9, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_10) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_11, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_12) про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх доньок: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, 05 липня 2011 року, в твердій грошові сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень на двох дітей, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на кожну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 вересня 2018 року, і продовжувати до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Б. Сидорак