14 січня 2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Смоленської Ю.Ю.,
позивача ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 яка належить їй на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2004 року. В квартирі зареєстрований ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте вже тривалий час він не проживає у даній квартирі без поважних на те причин, не оплачує комунальні послуги та не бере участі у її утриманні. З початку листопада 2017 року відповідач за вказаною адресою не проживає, до теперішнього часу залишається зареєстрованим у вказаній квартирі. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача не дозволяє розпоряджатися квартирою на власний розсуд та значно обмежує законні права позивача. У зв'язку з цим, просила визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Надала згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.
Третя особа ОСОБА_1 у судовому засіданні вважав позов таким, що підлягає задоволенню, підтвердив обставини, викладені в позові.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2004 року ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1
Згідно довідки ОСББ «49 ХГД-35» №114 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт відсутності відповідача ОСОБА_2 у квартирі позивача понад один рік без поважних на те причин.
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_2 понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ч.2 ст.405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан