ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 квітня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 743/167/19

Головуючий у першій інстанції - Жовток Є. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/438/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Бечка Є.М., Онищенко О.І.

учасники справи:

заявник товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут"

боржник ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" на ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області у складі судді Жовтка Є.А. від 01 лютого 2019 року, місце ухвалення смт.Ріпки у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з постачання природного газу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" 10 978,01 грн. заборгованості за послуги з постачання природного газу, а також 192 грн. 10 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору. Вимоги поданої заяви обґрунтовувались тим, що ОСОБА_2 своєчасно не виконав зобов'язання по оплаті за постачання природного газу, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за спожиті послуги за розрахунковий період з 01.01.2016 року по 12.03.2017 року, яка становить 10 978 грн. 01 коп.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.02.2019 року відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з постачання природного газу.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 01.02.2019 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги вказують, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, її постановлено судом при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи, при цьому висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. В доводах апеляційної скарги товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" не погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що заявником пропущено строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України. Доводи апеляційної скарги стверджують, що з врахуванням пункту 14 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827, розрахунковий період для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Доводи апеляційної скарги вказують, що строк позовної давності закінчується 11.02.2019 року для звернення лише з вимогою про стягнення заборгованості по нарахуванню за спожитий природний газ за січень 2016 року. Доводи апеляційної скарги зазначають, що надіславши 29.01.2019 року заяву про видачу судового наказу поштовим відправленням, заявник не пропустив трирічний строк позовної давності, згідно ч.6 статті 124 ЦПК України.

Відповідно до приписів ч.2 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пункті 1 частини першої статті 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.50,51), товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут", ОСОБА_2 отримали копії ухвали апеляційного суду від 22.02.2019 року про відкриття апеляційного провадження у справі та копії ухвали апеляційного суду від 27.02.2019 року про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.02.2019 року (а.с.27-28), відмовляючи товариству з обмеженою відповідальністю ''Чернігівгаз Збут'' у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з постачання природного газу, суд першої інстанції виходив з того, що товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість, яка виникла за період з 01.01.2016 року по 12.03.2017 року, проте заявник сформував та підписав заяву про видачу судового наказу 29.01.2019 року, яка надійшла до суду 31.01.2019 року, що вказує на пропуск позовної давності щодо заявлених вимог.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 01.02.2019 року про відмову у видачі судового наказу не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

За змістом ч. 1 статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Приписи статті 161 ЦПК України регламентують вимоги, за якими може бути видано судовий наказ.

Відповідно до п.5 ч.1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою.

За приписами статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 5 статті 261 ЦК України регламентовано, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з положеннями статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.3-26), 29.01.2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з постачання природного газу за розрахунковий період з 01.01.2016 року по 13.03.2017 року в розмірі 10 978 грн. 01 коп. Згідно розрахунку заборгованості, яка утворилась внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 зобов'язань по оплаті за постачання природного газу (а.с.5), суми даної заборгованості за вказаний період товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" було визначено за кожен місяць періоду.

Пунктом 14 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827, які регулюють відносини між постачальником та споживачем природного газу, регламентовано, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просило видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" 10 978,01 грн. заборгованості за послуги з постачання природного газу, а також 192 грн. 10 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору. Вимоги поданої заяви обґрунтовувались тим, що ОСОБА_2 своєчасно не виконав зобов'язання по оплаті за постачання природного газу, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за спожиті послуги за розрахунковий період з 01.01.2016 року по 12.03.2017 року, яка становить 10 978 грн. 01 коп.

Пославшись в ухвалі про відмову у видачі судового наказу на ті обставини, що період виникнення заборгованості перевищує трирічний строк, суд першої інстанції не прийняв до уваги положення п.5 ч.1 статті 165 ЦПК України, яка пов'язує строк позовної давності для відмови у видачі судового наказу саме з моментом виникнення права вимоги, а не періодом заборгованості. Апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги відносно того, що право вимоги у товариства з обмеженою відповідальністю ''Чернігівгаз Збут'' за вказаний період виникло з 11.02.2016 року, тобто з наступного дня після 10.02.2016 року - календарної дати, не пізніше якої споживач повинен був здійснити оплату послуг з газопостачання за січень 2016 року.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що трирічний строк позовної давності щодо звернення із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.01.2016 року по 12.03.2017 року товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" не є пропущеним, оскільки заявник звернувся до суду першої інстанції 29.01.2019 року, згідно відбитку штампу поштового відділення, надіславши заяву про видачу судового наказу поштовим відправленням (а.с.26), тобто у межах трирічного строку з дня виникнення права відповідної вимоги.

За даних обставин апеляційний суд вважає за необхідне на підставі приписів п.4 ч.1 статті 379 ЦПК України апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" задовольнити, ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.02.2019 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374; п.4 ч.1 статті 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" задовольнити.

Ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2019 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Дата складення повної постанови - 03.04.2019 року.

Головуючий: Судді: