ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2860/19 Справа № 199/8263/17 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

при секретарі - Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Приватного акціонерного товариства "Світловодське автотранспортне підприємство 13507",

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Світловодське автотранспортне підприємство 13507", третя особа ОСОБА_2, про стягнення вартості відновленого ремонту, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ "Світловодське Автотранспортне підприємтсво 13507", третя особа ОСОБА_2, про стягнення вартості відновленого ремонту /а.с. 2-4/.

Позов обґрунтовував тим, що 13 серпня 2016 року на вулиці Донецьке Шоссе в м. Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, який належить позивачу, та автобуса «ДАФ» д/н НОМЕР_2, який належав на час скоєння ДТП відповідачу під керуванням водія ОСОБА_2.

Постановою Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а також встановлено, що ОСОБА_2 на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі - ПрАТ «Світловодське автотранспортне підприємство 13507».

Згідно висновку судового експерта автотоварознавця № 0610/16/16 від 07.10.2016р., який складений за результатами огляду пошкодженого автомобіля, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_1 складає 379 545,97 гривен.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована страховою компанією «Альфа-Страхування», на підставі полісу № АЕ/6711826 від 30.01.2016 року, яка виконала зобов'язання щодо компенсації спричиненого відповідачем збитку у повному обсязі, та сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 100 000 гривень.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в розмірі 279 545,97 грн., витрати на оплату послуг експерта авто товарознавця в розмірі 1 500 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2 820 грн. та витрати на оплату правової допомоги в розмірі 9 300,00 грн.

13 серпня 2016 року на вулиці Донецьке Шосе в м. Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, який належить позивачу, та автобуса «ДАФ» д/н НОМЕР_2, який належав на час скоєння ДТП відповідачу під керуванням водія ОСОБА_2.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10.10.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а також встановлено, що ОСОБА_2 на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі - ПрАТ «Світловодське автотранспортне підприємство 13507».

Згідно висновку судового експерта автотоварознавця № 0610/16/16 від 07.10.2016 р., який складений за результатами огляду пошкодженого автомобіля, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_1 складає 379 545,97 гривен.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована страховою компанією «Альфа-Страхування», на підставі полісу № АЕ/6711826 від 30.01.2016 року, яка виконала зобов'язання щодо компенсації спричиненого відповідачем збитку у повному обсязі, та сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 100 000 гривень.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в розмірі 279 545,97 грн., витрати на оплату послуг експерта авто товарознавця в розмірі 1 500 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2 820 грн. та витрати на оплату правової допомоги в розмірі 9 300,00 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 вересня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено /а.с. 132-133/.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Світловодське автотранспортне підприємство 13507» () на користь ОСОБА_1, рік народження не відомий, ІПН НОМЕР_3 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в розмірі 279 545,97 грн., витрати на оплату послуг експерта авто товарознавця в розмірі 1 500 грн., а всього 281 045,97 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Світловодське автотранспортне підприємство 13507» () на користь ОСОБА_1, рік народження не відомий, ІПН НОМЕР_3 судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2 820 грн. та витрати на оплату правової допомоги в розмірі 9 300,00 грн., а всього 12 120,00 грн.

Не погодившись із таким рішенням, ПрАТ "Світловодське Автотранспортне підприємство 13507" звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати сказане рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд не взяв до уваги, що ОСОБА_2 не мав повноважень на керування автобусом та керував ним самовільно без розпоряджень адміністрації підприємства /а.с.147-152/.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини, зокрема те, що апелянт не довів належними доказами, що ОСОБА_2 незаконно заволодів транспортним засобом, при експлуатації якого позивачу був спричинений матеріальний збиток /а.с. 169-170/.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 серпня 2016 року на вулиці Донецьке Шосе в м. Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, який належить позивачу, та автобуса «ДАФ» д/н НОМЕР_2, який належав на час скоєння ДТП відповідачу під керуванням водія ОСОБА_2.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.10.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а також встановлено, що ОСОБА_2 на час скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі - ПрАТ «Світловодське автотранспортне підприємство 13507».

Згідно висновку судового експерта автотоварознавця № 0610/16/16 від 07.10.2016 р., який складений за результатами огляду пошкодженого автомобіля, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля НОМЕР_1 складає 379 545,97 гривен.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована страховою компанією «Альфа-Страхування», на підставі полісу № АЕ/6711826 від 30.01.2016 року, яка виконала зобов'язання щодо компенсації спричиненого відповідачем збитку у повному обсязі, та сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 100 000 гривень.

Задовольняючи позов суд першої інстанції керувався тим, що в момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачем ПрАТ «Світловодське автотранспортне підприємство 13507», тому за змістом частини першої статті 1172 ЦК України відповідальність за завдану шкоду у справі несе ПрАТ «Світловодське автотранспортне підприємство 13507».

Судова колегія вважає такий висновок обґрунтованим та таким, що повністю відповідає матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

При цьому, якщо матеріалами справи встановлено, що особа, винна у вчиненні ДТП, перебуває у трудових відносинах із юридичною особою-відповідачем, обов'язок доведення обставин, які б виключали його відповідальність у разі наявності заперечень проти позову з цих підстав, покладається саме на відповідача.

Як було встановлено судом та не заперечувалося відповідачем, на момент ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ПрАТ "Світловодське автотранспортне підприємство 13507" та працював на посаді начальника відділу охорони праці та безпеки руху /а.с. 73-74/.

Автобус «ДАФ» д/н НОМЕР_2 є транспортним засобом, призначеним для внутрішнього перевезення пасажирів автобусами, перебуває у володінні ПрАТ "Світловодське автотранспортне підприємство 13507" та використовується у його підприємницькій діяльності.

ПрАТ "Світловодське автотранспортне підприємство 13507" не надало суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 самовільно заволодів транспортним засобом «ДАФ» д/н НОМЕР_2, а ПрАТ "Світловодське автотранспортне підприємство 13507" зверталося до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій ОСОБА_2

Враховуючи викладене, у суду першої інстанції були підстави для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що в службові обов'язки ОСОБА_2 не входять обов'язки з керування автобусом колегією суддів відхиляються.

Оскільки, під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.

Судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги як доказ шляховий лист № 265521 від 13 квітня 2016 року, згідно з яким ОСОБА_2 значиться другим водієм автобуса на момент вчинення ДТП.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, з'ясував предмет та підставу позову, дійшов правильного висновку про його задоволення, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Світловодське автотранспортне підприємство 13507" - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 вересня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л.Демченко

М.О.Макаров