КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/303/2019 Головуючий у 1-й інстанції: Луценко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО СОЛАР» про відмову від позову по справі Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО СОЛАР» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

у с т а н о в и в :

У серпні 2016 року ПАТ «Фідобанк» пред'явив позов до відповідача та із урахуванням заяви про зміну підстав позову просив у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором №1100 від 14 березня 2008 року у розмірі 381 921,19 дол. США, що еквівалентно 9 477 759, 31 грн. та 27 824,11 грн. - заборгованості за комісією, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів квартири АДРЕСА_1, що складається з трьох жилих кімнат, жилою площею 66,10 кв.м., загальною площею 132,00 кв.м., що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом Головного управління житлового забезпечення, виданого на підставі наказу цього ж органу від 19 травня 2005 року № 893-С/КІ, встановивши початкову ціну реалізації не нижче звичайних цін на цей вид майна під час проведення виконавчих дій, а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 378,00 грн..Зазначало, що 14 березня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк», правонаступником якого є ПАТ «Фідобанк», та третьою особою ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 1100, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 485 000,00 доларів США зі сплатою процентів у розмірі 8,5% річних на строк до 12.03.2009 року. В подальшому були укладені додаткові угоди відповідно до яких були внесені зміни в частині дати остаточного повернення кредиту. В забезпечення виконання боргових зобов'язань по вказаному договору між банком та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки від 14.03.2008 року, за умовами якого в іпотеку банку передана квартира АДРЕСА_1. У зв'язку із неналежним виконанням умов кредитного договору рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17.12.2013 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість по кредитному договору № 1100 від 14.03.2008 року в розмірі 133 333,68грн. та 324 945,14 доларів США, еквівалент в національній валюті по курсу НБУ складає 2 596 318,59 грн., а всього 2 729 652,27 грн. та судові витрати в розмірі 1 609,50 грн. Рішення набрало законної сили 14 квітня 2014 року.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року позов задоволено. Звернуто стягнення шляхом визнання за ПАТ «Фідобанк» права власності на квартиру АДРЕСА_1, що складається з 3 жилих кімнат, жилою площею 66,10 кв.м., загальною площею 132,00 кв. м., яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом Головного управління житлового забезпечення, виданого на підставі Наказу цього ж органу від 19 травня 2005 року № 893-С/КІ, встановивши початкову ціну реалізації не нижче звичайних цін на цей вид майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» судовий збір у справі в сумі 1378,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи, а висновки суду обставинам справи не відповідають. Судом першої інстанції при ухваленні рішення по справі не було враховано заяву про зміну позовних вимог, внаслідок чого було неправильно встановлено обставини справи, які мають значення для вирішення спору. Також судом невірно досліджено докази та не надано їм правової оцінки, так як висновок суду, що зазначена квартира належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, є помилковим, оскільки, відповідно до інформаційної довідки №119621276 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, яка міститься в матеріалах справи, власником зазначеної квартири є ОСОБА_6. Отже судом ухвалено рішення відносного неналежного відповідача, оскільки, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_6.

Під час судового засідання 04.03.2019 року в суді апеляційної інстанції, судом задоволено заяву ПАТ «Фідобанк» про залучення нового кредитора ТОВ «НЕО СОЛАР», у зв»язку з тим, що 27.02.2019 року ПАТ «Фідобанк» на підставі Договору про відступлення прав вимоги, відступило ТОВ «НЕО СОЛАР» право вимоги, що виникло з кредитного договору № 1100 від 14.03.2008 року та за договором іпотеки. Замінено позивача ПАТ «Фідобанк» на його правонаступника ТОВ «НЕО СОЛАР» (а.с. 44-54,55 том 1).

01.04.2019 року, до розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 по суті, представником ТОВ «НЕО СОЛАР» подано заяву про відмову від позову на підставі ст.ст. 49, 206, 373 ЦПК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України визначено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно із ч.ч. 1,2,3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Статтею 373 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Обговоривши доводи вищевказаної заяви, обставини справи, дослідивши матеріали справи, роз'яснивши позивачу наслідки відповідних процесуальних дій, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви ТОВ «НЕО СОЛАР» про відмову від позову до ОСОБА_2 обставин, передбачених ч. 6 ст. 49, ч. 5 ст. 206 ЦПК України, які б перешкоджали приймати відмову від позову, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Отже суд апеляційної інстанції приймає відмову ТОВ» НЕО СОЛАР» від даного позову, унаслідок чого рішення суду першої інстанції визнає нечинним та з закриває провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 373, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО СОЛАР» задовольнити.

Прийняти відмову від позову Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕО СОЛАР» до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року визнати нечинним.

Провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів .

Головуючий: А.О. Чобіток

Судді: О.В. Немировська

Т.І. Ящук