КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/6840/2019 Головуючий в 1-й інстанції - Волошин В.О.
У Х В А Л А

05 квітня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді Чобіток А.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» про порушення трудового законодавства, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

у с т а н о в и в :

У квітні 2018 року ОСОБА_2 пред'явила позов, у якому просила визнати порушення трудового законодавства відповідачем, яке полягає у недотриманні ним вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України при звільненні з посади позивача за ч. 6 ст. 36 КЗпП України у зв'язку зі змінами істотних умов праці; визнати незаконним та скасувати наказ № 600-02-02 від 14 грудня 2017 року про звільнення позивача з посади юрисконсульта; поновити позивача на посаді та стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 грудня 2017 року по день поновлення на посаді.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2019 року в задоволенні даного позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з указаним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, провадження за якою не може бути відкритим, оскільки вона не оплачена судовим збором.

Відповідні зміни в сфері регулювання оплати судового збору відбулися унаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» (далі - Закон № 484-VІІІ). Цим Законом суттєво змінено ставки судового збору (стаття 4 Закону України «Про судовий збір»), зокрема й підвищено розмір ставок за подання апеляційних скарг, а також одночасно значно скорочено перелік суб'єктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»). Закон № 484-VІІІ набрав чинності з 1 вересня 2015 року.

На час подачі даного позову (квітень 2018 року) діяла нова редакція статті 5 Закону України «Про судовий збір», за якою справи «за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин», було виключено з категорії пільгових.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», пільги щодо сплати судового збору мають позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У даній справі, позивач звернулася до суду з позовними вимогами про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, що є вимогами про поновлення на роботі, а також про визнання порушення трудового законодавства та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що є вимогами, які випливають з трудових правовідносин.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подачу апеляційної скарги становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Як убачається з матеріалів справи, то позовними вимогами за які п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено пільги - визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Інші заявлені позивачем вимоги не підпадають під категорію пільгових, а тому за них необхідно сплатити судовий збір у відповідності до Закону України «Про судовий збір», який діє на момент пред'явлення позову.

Згідно з підпунктом 1,2 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на час подання позову, ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду (січень 2018 року - 1762 грн., 0,4 його розміру - 704,80 грн.).

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Як убачається з матеріалів справи, то позов складається з однієї вимоги немайнового характеру ( про визнання порушення трудового законодавства) та однієї вимоги майнового характеру (про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу), які підлягають сплаті судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Таким чином, за вимогу майнового характеру судовий збір підлягає обчисленню сумою, яка стягується.

Позивач у позові просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.12.2017 року по день поновлення на посаді. При цьому позивачем сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу не визначена.

До апеляційної скарги зокрема додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (п.3 ч. 4 ст. 356 ЦПК).

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Суд, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги , спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Отже, за вимогу немайнового характеру (про визнання порушення трудового законодавства) позивач повинна сплатити судовий збір у розмірі 1 057 грн., 20 коп. (704,80х150%) на р/р: 0024; Одержувач УК у Солом'янському районі; Банк одержувача Казначейство України (ЕАП); Код ; МФО банку: 899998; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

При цьому ОСОБА_2 необхідно визначити суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з якої сплатити судовий збір на вищевказаний рахунок у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (1 відсоток ціни позовух150%) .

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно подати до суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з попередженням про те, що в разі невиконання ухвали суду, вона буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 5,6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.,185, 356, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 березня 2019 року залишити без руху строком не більше ніж на десять днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута у відповідності до вимог ст. 185 ЦПК України .

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя : А.О. Чобіток