Провадження № 2/337/117/2019
ЄУН № 337/3039/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Бессарабової Т.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому вказала, що 28.04.2015 року між нею, та ОСОБА_3, був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за номером 43 по вулиці Радянській в с.Скелювате, Вільнянського району, Запорізької області. Вказаний Договір був нотаріально посвідчений у встановленому законом порядку. Згідно п.5 Договору - за домовленістю Сторін продаж вищевказаного будинку буде вчинено за 50000 грн. з урахуванням суми забезпечення виконання зобовязання, переданої за даним договором. За домовленістю Сторін укладення та нотаріальне посвідчення основного договору здійснюватиметься не пізніше 25.08.2015 року у нотаріальній конторі за згодою сторін. Про те з вини ОСОБА_3 основний договір купівлі-продажу, укладено та підписано не було, та не було виконано інші свої зобовязання за попереднім договором від 28.04.2015 р. Згідно п. 8 Договору - до підписання цього договору, в рахунок належних за основним договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання, з метою забезпечення реалізації своїх намірів щодо купівлі-продажу житлового будинку та своєї платіжної спроможності вона передала ОСОБА_3 40000 грн., в якості забезпечувального платежу(завдатку). Вказана сума повинна була бути зарахована під час розрахунків за основним договором купівлі-продажу. Згідно п. 8 Договору - якщо договір купівлі-продажу не буде укладено протягом строку, встановленого в п.5 даного договору, з вини Відповідача, то Відповідач зобовязаний протягом трьох календарних днів з дня настання зазначеного строку повернути подвійну суму грошового забезпечення, що була отримана ним за даним договором. Про те, Відповідач не здійснив цього, не зважаючи на усні вимоги. Просить суд стягнути з ОСОБА_3 40000 грн., в якості забезпечення виконання зобов'язання за попереднім договором, та стягнути сплачений судовий збір.

Ухвалою від 26.07.2018 року відкрито провадження по справі, ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного провадження з повідомленням(викликом) сторін.

09.11.2018 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов у якому вказано, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, у зв'язку з наступним. 28.04.2015 року між нею та позивачкою був укладений попередній договір, який був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, реєстровий номер 4347. Відповідно до умов попереднього договору, погодили в обумовлений строк - не пізніше 25 серпня 2015 року - укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу нерухомого майна (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за номером 43 по вулиці Радянській в с.Скелювате Вільнянського району Запорізької області) на умовах і в порядку, визначених цим договором. В цей же строк вона мала звільнити будинок від своїх речей. Згідно п. 5 попереднього договору, сторони домовились, що продаж вищевказаного будинку буде вчинений за 50000 гривень, з урахуванням суми забезпечення виконання зобов'язання, переданої за даним договором. Згідно п. 8 попереднього договору, до підписання цього договору їй було передане грошове забезпечення в сумі 40000 гривень. Також, 28.04.2015 року нею від позивачки в рахунок майбутньої купівлі-продажу житлового будинку були отримані грошові кошти в розмірі 10000 гривень, які вона розцінювала як виконання позивачкою своїх зобов'язань за Договором, про що 28.04.2015 року було видано розписку, а позивачкою було складено заяву від 28.04.2015 року, згідно якої вона, зокрема, брала на себе всі витрати з оформлення земельної ділянки та будинку для їх продажу. Крім того, після отримання 10000 гривень нею, на прохання позивачки, в той самий день у того ж самого приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 було надано довіреність на ім'я ОСОБА_6, який одночасно був і довіреною особою позивачки - з правом підписання договору купівлі-продажу, як її упевнила позивачка, для того, щоб не турбувати більше з приводу оформлення документів та підписання договору купівлі-продажу у нотаріуса. Крім того, позивачка отримала ключі та тривалий час проживала і користувалася житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами. При цьому, за час проживання позивачки в будинку було зруйновано кілька надвірних будівель, а сам будинок на теперішній час знаходиться в напівзруйнованому стані, чим спричинено значні збитки. Таким чином, з її сторони були вчинені всі необхідні дії, щоб Основний договір купівлі- продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за номером 43 по вулиці Радянській в с.Скелювате Вільнянського району Запорізької області був укладений. Чому договір купівлі-продажу будинку не був укладений протягом строку, встановленого п. 5 попереднього договору, їй не відомо. Від позивачки не надходили вимоги та пропозиції з'явитися до якогось певного нотаріуса, та вважала, що позивачка разом із довіреною особою ОСОБА_6 оформили належним чином необхідні документи та безпосередньо договір купівлі-продажу. Доказів на підтвердження того факту, що вона ухилялася від укладення договору купівлі-продажу позивачкою не надано. Лише той факт, що договір купівлі-продажу не був укладений, не є належним підтвердженням факту ухилення від його укладення саме з її боку, оскільки вчинила всі необхідні для укладення договору купівлі-продажу дії, в тому числі надала повноваження на підписання договору купівлі-продажу довіреній особі Позивачки. Вважає, що позивачка, звертаючись до суду з цією позовною заявою, вводить суд в оману та вказує в ній обставини, що не відповідають дійсності. Доводи позивачки ґрунтуються лише на припущеннях та нічим не підкріплених твердженнях, тому вважає, що її позовні вимоги не підлягають задоволенню.

23.01.2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що відповідачкою додано до відзиву ксерокопії документів, які на її думку, взагалі не відносяться до предмету спору за цивільної справою, зокрема ксерокопії: заяви від 28.04.2015 р.; довідки виконавчого комітету Любимівської с/ради Вільнянського району. Запорізької області від 11.11.2015р.; акту обстеження житлово-побутових умов від 01.02.2018 р. складений Любимівською с/радою Вільнянського району Запорізької області, рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.04.2016 р., ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 01.11.2016 р., розписки від 30.04.2015 р.; рішення судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 07.06.2017 р., оскільки перелічені докази не відносяться до предмету спірних відносин по цивільній справі, яка наразі перебуває на розгляді у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя, а саме не виконання відповідачкою умов п.1 Попереднього договору купівлі-продажу від 28.04.2015 р., через наявність арешту на обєкт купівлі- продажу, і докази є неналежними в розумінні ст. 77 ЦПК України. З огляду на те, що попередній договір від купівлі-продажу покладає обовязки саме на відповідачку, є безпідставними її доводи зазначені у відзиві, які свідчать лише про недобросовісне відношення відповідачки до виконання своїх цивільних обовязків за договором, шляхом односторонньої відмови. З вини ОСОБА_3 основний договір купівлі-продажу, укладено та підписано не було, та не було виконано інші свої зобовязання за попереднім договором від 28.04.2015 р.

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з мотивів викладених у тексті позову. Також пояснила, що вона знає ОСОБА_6 та він не був присутній у нотаріуса при укладанні попереднього договору, а був присутній при оформленні довіреності. ОСОБА_5 запропонувала його відповідачці щоб той її представляв. Пояснила, що нотаріус сказав, що не може оформити правочин так як на землю був накладений арешт.

У судовому засіданні відповідачка позов не визнала, пояснила, що позивачка запропонувала їй юриста допомоги оформити документи і просила надати йому довіреність на право продажу будинку. Юрист мав право знімати арешти і продавати будинок, вона йому віддала усі документи. Земля була під садівництво і необхідно було оформити окремий договір на продаж землі. Землю вона не продавала, а продавала будинок, на який арешту не було. Вважає, що правочин не відбувся з вини позивачки.

Суд, розглянувши надані сторонами документи та матеріали, вислухавши пояснення сторін, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Судом встановлено, що 28.04.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено попередній договір, відповідно до якого ОСОБА_3 зобовязується не пізніше 25.08.2015 року, укласти і належним чином оформити договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку та надвірними спорудами за номером 43 по вулиці Радянській в с. Скелювате Вільнянського районуЗапорізької області. Договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, та зареєстровано у реєстрі за №4347(а.с.4-5, 43-44).

Відповідно до п.8 договору, в рахунок належних за основним договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання, ОСОБА_1 передає ОСОБА_3 грошове забезпечення в сумі 40000 грн.

Згідно до заяви ОСОБА_1 від 28.04.2015 року, вона просить ОСОБА_3 уповноважити її довірену особу ОСОБА_6 і передати йому оригінали правовстановлюючих документів на будинок 43 по вулиці Радянській в с. Скелювате Вільнянського районуЗапорізької області і земельну ділянку, на виконання попереднього договору(а.с.41).

ОСОБА_3 30.04.2015 року оформила на ОСОБА_6 довіреність для оформлення права власності на землю, підготувати документи та продати, за попереднім договором,будинок і земельну ділянку, вчиняти усі необхідні дії щодо зняття арешту(а.с.28). Відповідно до розписки, ОСОБА_6 30.04.2015 року отримав від ОСОБА_3 оригінали документів на будинок(а.с.42).

Матеріалами справи та поясненнями сторін, судом встановлено, що в обумовлений попереднім договором від 28.04.2015 року строк, договір купівлі продажу нерухомого майна, а саме будинку 43 по вулиці Радянській в с. Скелювате Вільнянського районуЗапорізької області, оформлений не був.

Таким чином, зобовязання яке встановлене попереднім договором, припинилось відповідно до п. 9 договору. Відповідно настають правові наслідки обумовлені у п. 5, 10 попереднього договору, як способи захисту порушених прав та інтересів сторін.

Пунктом 5 попереднього договору від 28.04.2015 року встановлено, що у разі якщо одна із сторін ухиляється від виконання зобовязання за договором, інша сторона вправі звернутися до суду з вимогою про примушення укласти основний договір, на умовах визначених цим договором.

Сторони звертались до суду.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.04.2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та визнання права власності відмовлено, та виселено ОСОБА_1 з будинку 43 по вулиці Радянській в с. Скелювате Вільнянського районуЗапорізької області.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01.11.2016 року, рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.04.2016 року, залишено без змін.

Таким чином сторони до суду з вимогами про примушення укласти основний договір, на умовах визначених попереднім договором не звертались.

Пунктом 10 попереднього договору від 28.04.2015 року визначено, що якщо договір купівлі продажу не буде укладено протягом строку встановленого в п.5 даного договору, в вини ОСОБА_3, то вона зобовязана протягом трьох днів повернути ОСОБА_1 подвійну суму грошового забезпечення, що була отримана за договором. Якщо договір купівлі продажу житлового будинку не буде укладено протягом строку встановленого в п.5 даного договору, в вини ОСОБА_1, то сума забезпечення виконання зобовязання отримана ОСОБА_3 за договором залишається у ОСОБА_3

Відповідно до пояснень сторін, наданих суду доказів, встановлено, що продаж будинку 43 по вулиці Радянській в с. Скелювате Вільнянського районуЗапорізької області не відбувся та він, на час розгляду справи, належить ОСОБА_3

Відповідно до норм ст. 571 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Позивач, у якості доказу ухилення відповідачки від укладання договору, посилається лише на той факт, що договір укладено не було, і відповідачка не виконала інші зобовязання за попереднім договором, при цьому не надала будь яких доказів.

Посилання позивачки на неможливість оформлення договору з огляду на наявність арешту на земельну ділянку, суд відхиляє так як предметом домовленості сторін був житловий будинок з надвірними спорудами за номером 43 по вулиці Радянській в с. Скелювате Вільнянського районуЗапорізької області, а не земельна ділянка.

Крім того, суду не надано жодного доказу, при можливій наявності його у сторін, про існування арешту на землю, відомості про її власника, та місцерозташування.

Суд приймає до уваги та враховує те, що відповідачка ОСОБА_3 виконала усі залежні від неї дії для укладення основного договору, а саме: на вимогу позивачки ОСОБА_1, на її довірену особу ОСОБА_6, оформила довіреність з правом оформлення необхідних документів для продажу, а також на продаж позивачці будинку на виконання попереднього договору. Також враховує те, що сторонами не надано доказів існування перепон щодо продажу самого будинку, або відмови уповноважених осіб на оформлення правочину.

З огляду на викладене суд вважає, що продаж будинку 43 по вулиці Радянській в с. Скелювате Вільнянського районуЗапорізької області не відбувсяз провини позивачки ОСОБА_1, і відповідно завдаток за попереднім договором повинен залишитися у відповідачки ОСОБА_3, згідно до норм ст. 570, 571 ЦК України.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 229, 263-265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 грошової суми в 40000 грн. в якості забезпечення виконання зобовязання за попереднім договором, стягнення сплаченого судового збору відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя:

Повний текст рішення складений 02.04.2019 року.

Суддя: