ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1893/17 Номер провадження 22-ц/814/188/19Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І.С. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Дряниці Ю.В.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із даним позовом. Вказувало, що 08 жовтня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач належним чином умови договору не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у загальному розмірі 55 748, 87 грн., яку позивач просив стягнути зі ОСОБА_2

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2018 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі. Вважає, що строк позовної давності не було пропущено, оскільки відповідач вчинив дії, що свідчать про визнання ним боргу.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з підстав, передбачених ст. 375 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 08 жовтня 2010 року між сторонами було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду із пропуском строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та в установлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (статті 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зважаючи на наведений правовий висновок зі спливом строку дії картки закінчується і строк кредитування.

Так, позивачем не було долучено до матеріалів справи докази продовження строку дії картки, а тому колегія суддів вважає, що позивачем не було доведено наявність підстав для стягнення заборгованості за тілом кредиту, що узгоджується з виковками Верховного Суду при розгляді цивільних справ № 553/1449/16-ц і № 2/754/986/17.

Вбачаючи, що колегія суддів погодилась з висновком місцевого суду про сплив строку кредитування, то у задоволенні вимог про стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам та іншим платежам, передбаченим кредитним договором, слід відмовити за безпідставністю, з урахуванням правого висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), в якій суд касаційної інстанції відступив від правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем не було доведено у встановленому законом порядку перевипуску картки і пролонгації кредитного договору, а тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі, що узгоджується з виковками Верховного Суду при розгляді цивільних справ № 553/1449/16-ц і № 2/754/986/17.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Ю. В. Дряниця

Судді: Л. І. Пилипчук

О. В. Чумак