Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/555/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Виноградівського району, третя особа: державний нотаріус Виноградівського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Виноградівського району, третя особа: Виноградівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивовано тим, що 31.03.2018 року померла мати позивача ОСОБА_4, останнє місце проживання якої було: с. Новоселиця, вул. Вакарова 36, Виноградівського району, Закарпатської області. За час свого життя ОСОБА_4 заповіт не залишала, а після смерті її відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями в с. Новоселиця, вул. Вакарова 36, Виноградівського району, Закарпатської області.

Після смерті позивач прийняла спадщину, яка складається з житлового будинку в с. Новоселиця, вул. Вакарова 36, Виноградівського району, Закарпатської області, оскільки продовжує проживати в будинку, доглядати за будинком, обробляти земельну ділянку, вести господарство тобто позивач прийняла спадкове майно і набула на нього права у відповідності до вимог чинного законодавства України. В порядку цивільного законодавства позивач прийняла спадщину, оскільки і на даний час проживає у вищевказаному будинку, звернулася до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом, весь час проживала із спадкодавцем, до дня її смерті в с. Новоселиця, вул. Вакарова 36, Виноградівського району, Закарпатської області, здійснювала її догляд, за власні кошти неодноразово робила в даному будинку поточний та капітальний ремонти, і вважала, що житловий будинок з надвірними будівлями належить позивачу на праві приватної власності після померлого спадкодавця - ОСОБА_4. Позивачем було подано письмову заяву до державного нотаріуса Виноградівського нотаріального округу про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4. Державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було видано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого спадкодавці ОСОБА_4, та рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду із позовною заявою про визнання за позивачем права власності на житловий будинок в с. Новоселиця, вул. Вакарова 36, Виноградівського району, Закарпатської області.

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, вона змушена звернутись до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 35-36).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради у судове засідання не зявився, однак до суду подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують (а.с. 27).

Третя особа державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 до суду не зявилась, були повідомлені належним чином.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України.

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що 31.03.2018 року померла мати позивача ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10, 12).

Позивач прийняла спадщину оскільки на час смерті проживала разом із спадкодавцем.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» №137 від 26.02.2019 житловий будинок з надвірними будівлями в с. Новоселиця, вул. Вакарова №36 будівництвом завершений та вартість станом на лютий 2019 року становить 77899 гривень. Загальна корисна площа житлового будинку становить 37,9 м.кв., в тому числі житлова площа 18,6 м.кв.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради від 18.02.2019р. №67 житловий будинок з надвірними будівлями в с. Новоселиця, вул. Вакарова №36 рахується за ОСОБА_4, яка померла 31.03.2018 року. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013р. правовстановлюючих документів на житловий будинок не оформлено (а.с. 19).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями №36, який розташований по вул. Вакарова в с. Новоселиця, Виноградівського району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийОСОБА_5