Справа № 186/1966/18
Номер провадження № 2/0186/57/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2019 року м.Першотравенськ
Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої - судді Янжули С. А.
секретар - Лиман Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням,
11 грудня 2018 року позивач Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до Першотравенського міського суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням
В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_2 проходив публічну службу - службу в органах внутрішніх справ України з 2010 по 2018 рік.
Згідно із наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 18 серпня 2015 № 195 о/с відповідача з 31 серпня 2015 року було зараховано слухачем магістратури на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС.
07 лютого 2017 року на виконання вимог ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» між відповідачем, ДДУВС та ГУНП в Дніпропетровській області був укладений Контракт про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ № 2995 (далі - Контракт).
Згідно із наказом ДДУВС від 16 лютого 2017 року № 35ос відповідач успішно закінчив ДДУВС, отримав освітній ступень «магістр» та був направлений до ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно із наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 20 лютого 2017 року № 83 о/с відповідач, як випускник ДДУВС після закінчення магістратури, призначений слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Павлоградського відділу поліції.
Наказом ГУНП України в Дніпропетровській області від 01 жовтня 2018 року №270 о/с відповідач був звільнений зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до положень ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Пунктом 3.2 укладеного Контракту передбачено, що підставою відшкодування витрат на утримання в навчальному закладі є звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання
Пунктом 4 Контракту визначений порядок відшкодування Особою витрат на утримання в навчальному закладі.
Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Таким чином, відповідач, звільнившись з Національної поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», тим самим відмовившись від подальшого проходження служби, порушив вимоги Контракту, а тому зобов'язаний відшкодувати витрати пов'язанні з його утриманням в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.
Згідно з абзацом 3 п. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 (далі - Порядок відшкодування) цей порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Також, пунктом 3 Порядку відшкодування передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов'язаних з:
- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;
- оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Згідно з розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку відшкодування розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонного служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 17 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ДДУВС за період навчання з 2015 по 2017 рік, у розмірі 66 189,55 гривень.
Відповідно до п. 4 Порядку відшкодування, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Листом ДДУВС про необхідність погашення заборгованості від 01 листопада 2018 року №1/4921 відповідача було проінформовано про суму витрат, які необхідно сплатити та надані реквізити для перерахування коштів. Однак, жодних дій спрямованих на погашення заборгованості відповідачем вжито не було.
Відповідно до п.8 Порядку відшкодування у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність проводить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України. У статуті ДДУВС, затвердженому наказом МВС України від 30 листопада 2016 року №1277 також зазначається, що ДДУВС діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому, а тому в спірних правовідносинах ДДУВС виступає саме як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України.
Просить суд стягти з відповідача витрати, пов'язані з його утриманням у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ, в розмірі 66 189,55 гривень та судовий збір по справі.
З урахуванням ціни позову, суд вважає дану справу малозначною та розглядає її в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, що відповідає вимогам ст.ст.274,279 ЦПК України.
Представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Представник третьої особи на стороні позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та письмові пояснення по суті справи, в яких зазначив, що позовні вимоги Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ підтримує в повному обсязі. Відповідач проходив службу в органах Національної поліції з 2015 по 2018 роки. 18 серпня 2015 року, відповідно до наказу ДДУВС №195 о/с, ОСОБА_2 призначений слухачем магістратури денної форми навчання за спеціальністю «Правоохоронна діяльність». 07 листопада 2015 року набув чинності Закон України «Про Національну поліцію», відповідно до ст. 74 якого 07 лютого 2017 року між ОСОБА_2, ДДУВС та ГУНП був укладений Контракт № 2995 відповідача з ДДУВС, дія якого розповсюджується на відносини, що виникли з моменту зарахування ОСОБА_2 на навчання. 16 лютого 2017 року наказом ДДУВС №35 о/с ОСОБА_2, як випускника магістратури, направлено у розпорядження ГУНП для призначення на посаду.
20 лютого 2017 року наказом ГУНП № 72 о/с ОСОБА_2 призначено на посаду слідчого (на період перебування основного працівника майора поліції Первій В.Ю. у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку) відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Павлоградського відділу поліції ГУНП.
01 жовтня 2018 року наказом ГУНП № 270 о/с старшого лейтенанта ОСОБА_2 звільнено зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», за власним бажанням.
Згідно з вимогами п. 2.3.6 Контракту у разі звільнення зі служби в поліції після закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. З Контракту, Відповідач зобов'язаний відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. Відповідно до п. 3.2 Контракту підставою відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом перших трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України.
Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію», особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з абзацом 3 п. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року № 261 визначено механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах зі специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Таким чином вважає, що ДДУВС має правові підстави на відшкодування витрат, пов'язаних з навчанням у ДДУВС ОСОБА_2
Відповідач в судове засідання не з'явився, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, про дату розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи в його відсутність, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов та згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Враховуючи вимоги ст.247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовільнити з наступних підстав.
За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).
Дійсно, відповідач ОСОБА_2 проходив публічну службу - службу в органах внутрішніх справ України з 2015 по 2018 рік.
Згідно із наказом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ від 18 серпня 2015 № 195 о/с відповідача з 31 серпня 2015 року було зараховано слухачем магістратури на денну форму навчання за державним замовленням до ДДУВС.
07 лютого 2017 року на виконання вимог ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» між відповідачем, ДДУВС та ГУНП в Дніпропетровській області був укладений Контракт про здобуття освіти у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ № 2995.
Пунктом 2.3.5 вказаного контракту передбачено, що після закінчення навчання ОСОБА_2 зобов'язується прибути до ГУНП у Дніпропетровській області в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений і відпрацювати не менше трьох років.
Згідно із наказом ДДУВС від 16 лютого 2017 року № 35ос відповідач успішно закінчив ДДУВС, отримав освітній ступень «магістр» та був направлений до ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно із наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 20 лютого 2017 року № 83 о/с відповідач, як випускник ДДУВС після закінчення магістратури, призначений слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Павлоградського відділу поліції.
Наказом ГУНП України в Дніпропетровській області від 01 жовтня 2018 року №83 о/с відповідач був звільнений зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».
Пунктом 2.3.6 контракту передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту чи звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання за підставами, передбаченими п.3 контракту, ОСОБА_2 зобов'язаний у місячний термін відшкодувати ВНЗ витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженою довідкою - розрахунком.
Пункт 3 контракту передбачає підстави відшкодування витрат на утримання в навчальному закладі, в п.3.2 якого - звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу з будь-яких підстав, крім підстав, передбачених п.5 контракту (звільнення з поліції через хворобу, підтверджене рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції та звільнення з поліції у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).
Відповідно до положень ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Пунктом 4 Контракту визначений порядок відшкодування Особою витрат на утримання в навчальному закладі. Зокрема, відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов'язаних з грошовим забезпеченням, оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв, до яких належить, але перелік не є вичерпним: тепло, гаряча та холодна вода та водовідведення та електроенергія.
Таким чином, відповідач, звільнившись з Національної поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію», тим самим відмовившись від подальшого проходження служби, порушив вимоги Контракту, а тому зобов'язаний відшкодувати витрати пов'язанні з його утриманням в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ.
Пунктом 7.6 контракту передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання. В частині відшкодування особою витрат на її утримання у ВНЗ - контракт діє протягом трьох років з моменту, коли ВНЗ стало відомо про невиконання особою взятих на себе зобов'язань.
Пункт 7.7 передбачає, що сторони дійшли згоди, що умови контракту застосовуються до відносин, що виникли з 01 вересня 2015 року.
Листом ДДУВС про необхідність погашення заборгованості від 01 листопада 2018 року №1/4921 відповідача було проінформовано про суму витрат, які необхідно сплатити та надані реквізити для перерахування коштів. Однак, жодних дій спрямованих на погашення заборгованості відповідачем вжито не було.
Відповідно до п.8 Порядку відшкодування у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність проводить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України. У статуті ДДУВС, затвердженому наказом МВС України від 30 листопада 2016 року №1277 також зазначається, що ДДУВС діє у складі Міністерства внутрішніх справ України та підпорядковується йому, а тому в спірних правовідносинах ДДУВС виступає саме як структурний підрозділ Міністерства внутрішніх справ України.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою ст.509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно п.1,4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Судом встановлено, що відповідач, звільнившись з органів поліції за власним бажанням 01 жовтня 2018 року та не відпрацювавши три роки після закінчення навчального закладу, порушив умови п.3 контракту від 07 лютого 2017 року, отже ним не було дотримано вимог законодавства України та укладеного контракту, тобто він порушив добровільно взяті на себе цивільно-правові зобов'язання, за що передбачене настання цивільно-правової відповідальності.
Згідно з абзацом 3 п. 1 Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 року №261 (далі - Порядок відшкодування) цей порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах, у разі звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції через хворобу чи у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Також, пунктом 3 Порядку відшкодування передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов'язаних з:
- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;
- оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Згідно з розрахунком витрат, здійсненим відповідно до Порядку відшкодування розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонного служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 17 липня 2007 року № 419/831/240/605/537/219/534, відповідач повинен відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ДДУВС за період навчання з 2015 по 2017 рік, у розмірі 66 189,55 гривень, які складаються із:
2015 рік - витрати на теплоенергію 403,03 гривні, воду та водовідведення - 143,98 гривень, електроенергію 386,56 гривень, грошове утримання 2 886,21 гривень, всього 3 819,78 гривень.
2016 рік - витрати на теплоенергію 949,96 гривень, воду та водовідведення - 396,58 гривень, електроенергію 1 042,16 гривень, грошове утримання 52 354,50 гривень, всього 54 743,20 гривень.
2017 рік - витрати на теплоенергію 179,73 гривень, воду та водовідведення - 23,15 гривень, електроенергію 50,22 гривень, грошове утримання 7 373,47 гривень, всього 7 626,57 гривень.
Відповідно до п. 4 Порядку відшкодування, витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.
Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Аналогічна позиція міститься в постановах Верховного Суду №645/4438/16-ц від 17 жовтня 2018 року та №607/3681/17-ц від 31 жовтня 2018 року.
Також на підставі ст.264 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача, сплачений ним при пред'явленні позову до суду, в розмірі 1 762,00 гривень, оскільки позов задоволено в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 11,509,525,526,610,611,625 ЦК України, ст.ст. 2,3,4,6,9,18,76,77,78,79,80,89,258,263,264,280-283 ЦПК України, - суд
Позовні вимоги Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про відшкодування витрат, пов'язаних з його утриманням - задовільнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: С.А.Янжула.