Справа № 182/6046/18
Провадження № 2/0182/726/2019
16.01.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області
у складі: головуючого судді Тихомирова І.В.
при секретарі Рахуба О.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 07 вересня 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, реєстровий № 1166 належить 5/11 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 6 по вул. Грушка в м. Нікополі Дніпропетровської області.
Інші 6/11 частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями належить ОСОБА_3
На час укладення договору купівлі-продажу в будинку залишалася зареєстрованою відповідач ОСОБА_5, яка доводиться дружиною попереднього власника житлового будинку.
Відповідач ОСОБА_5 з червня 2011 року не проживає в спірному житловому будинку, не сплачує комунальні платежі та жодних її особистих речей в будинку немає.
В той же час, наявність реєстрації постійного місця проживання відповідача в належному позивачу житловому будинку створює їй перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, оскільки вона змушена нести додаткові витрати по оплаті деяких комунальних послуг, що зокрема, позбавляє її можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.
Ухвалою судді від 11 вересня 2018 року відкрито провадження по даній справі та у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.20).
Про розгляд даної справи відповідач ОСОБА_5 була повідомлена у відповідності до вимог ч. 6,7 ст. 128 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження по справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.21), однак відповідач відзиву на позов не надала та жодних заяв або клопотань від неї до суду не надходило.
Третя особа ОСОБА_3 про розгляд вказаної справи, також була повідомлена у відповідності до вимог чинного законодавства, будь-яких пояснень від неї до суду не надходило.
Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.
Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07 вересня 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, за реєстровим № 1166 (далі за текстом - Договір) належить 5/11 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 6 по вул. Грушка в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с.6,7).
Інші 6/11 частини вказаного житлового будинку з надвірними будівлями належить ОСОБА_3, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 5137418 від 21 жовтня 2004 року (а.с.18).
На час укладення Договору в будинку залишалася зареєстрованою відповідач ОСОБА_5, яка доводиться дружиною попереднього власника житлового будинку ОСОБА_6
За умовами пункту 7 договору купівлі-продажу від 07 вересня 2013 року продавець ОСОБА_7 зобов'язувався зняти з реєстрації за місцем проживання членів своєї родини у термін до 07 вересня 2014 року.
Згідно пункту 9 цей Договір посвідчено за письмовою згодою дружини продавця ОСОБА_2, викладеної в її заяві, справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4 за реєстровим № 1165.
Однак в обумовлений сторонами строк, продавець не виконав умову пункту 7 Договору та не зняв ОСОБА_5 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
На даний час за адресою: Дніпропетровська область. м. Нікополь, вул. Грушка, буд. 6 зареєстрована позивач разом зі своїм сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також відповідач ОСОБА_5, яка з червня 2011 року не проживає в спірному житловому будинку, не сплачує комунальні платежі та жодних її особистих речей в будинку немає, що підтверджується відповідним Актом від 22 червня 2018 року затвердженим головою квартального комітету № 14 ОСОБА_9 (а.с.4,5).
Враховуючи те, що позивач є власником 5/11 частин у праві спільної часткової власності на житловий будинок з надвірними будівлями № 6 по вул. Грушка в м. Нікополі Дніпропетровської області, відповідач ОСОБА_5 власником спірної частини житлового будинку не являється та не є членом сім'ї позивача, тому суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та усунути їй перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим будинком з надвірними будівлями № 6 по вул. Грушка в м. Нікополі Дніпропетровської області, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування даним житловим будинком.
З урахуванням викладених обставин та керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,89,218,263-265,280 ЦПК України, ст.ст. 317,319,280,391 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, що відповідає ч. 1 ст. 354 ЦПК України..
Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Повний текст рішення суду складено 16 січня 2019 року.
Суддя: ОСОБА_10