Справа № 190/1470/16-ц
Провадження №6/190/8/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Пятихатки

Дніпропетровська область

Пятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Митошоп В.М.

за участі секретаря Пронської Т.В.

державного виконавця Попки Л.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пятихатки Дніпропетровської області подання державного виконавця Пятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа,-

встановив:

15.01.2019р. до Пятихатського районного суду Дніпропетровської області поступило подання державного виконавця Пятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа.

Судом встановлено, що рішенням Пятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20.09.2016 року, яке набрало законної сили 21.11.2016 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 60203 грн. 70 коп. та судовий збір - 1378 грн. та витрати на оголошення про виклик відповідача в розмірі 500 гривен.

07.08.2018 року державним виконавцем, керуючись ст.17,19,20,25 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови та виклик направлено сторонам виконавчого провадження. На виклик держаного виконавця боржник не з'являється, борг не сплачує.

Подання державного виконавця не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає матеріалам справи та вимогам процесуального закону.

Згідно ч.3, 4 ст.441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Форма і зміст такого подання нормативно врегульовані Інструкцією з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Мін'юсту України № 512/5 від 02.04.2012 року з послідуючими змінами та доповненнями), зокрема розділом ХІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в'їзду в Україну», де визначено, що подання повинно містити: найменування суду, до якого подається подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число. місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх обов'язків ( п. 11.1.1 розділу ХІ Інструкції).

У поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити ( п. 11.1.2 розділу ХІ Інструкції).

До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). У поданні також можуть зазначатися адреса місця проживання боржника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю( п.п. 11.1.3; 11.1.4 розділу ХІ Інструкції). В розділі ХІ Інструкції зазначені і інші вимоги щодо форми і змісту подання.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника ( п. 11.1.5 розділу ХІ Інструкції).

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем направлялось боржникові повідомлення про те, що до суду направлено подання про встановлення тимчасового його обмеження у праві виїзду за межі України, як і відсутні докази, що підтверджують факт ухилення боржника від виконання своїх обов'язків щодо стягнення з нього на користь банку заборгованості за кредитним договором.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику державний виконавець не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від виконання (ч.1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», п.18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження»).

У зв'язку з цим, державному виконавцю необхідно було надати суду належні та допустимі докази того, що дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин і таке інше.

Саме невиконання боржником самостійно судового рішення протягом строку наданого держвиконавцем (зазначеного в постанові про відкриття виконавчого провадження), не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим написом обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів подання та виконавчого провадження.

З копій документів, що додані заявником до подання не вбачається умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього обов'язків.

Тобто, належних доказів ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, матеріали не містять, отже заявником не надано достатніх доказів на підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником своїх обов'язків по сплаті боргу, його наміру ухилитися від виконання покладених на нього зобов'язань шляхом виїзду на постійне місце проживання до іншої країни та його приховування від виконавчих органів, а відділом державної виконавчої служби вжито ряд необхідних заходів для своєчасного і повного примусового виконання зазначеного судового рішення.

Отже, виконавчою службою, в порушення вимог ст.ст. 77-78 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, як і не доведено ті обставини, на які заявник посилається в своєму поданні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання державного виконавця Пятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа - слід відмовити.

Керуючись ст.441 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Відмовити державному виконавцю Пятихатського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_1 у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п»ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали до Дніпровського апеляційного суду, через П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя