Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 311/4245/18
Провадження №: 2/332/780/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2019 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А. за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу №311/4245/19 (провадження №2/332/780/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з тих підстав, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.12.2017 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося та шлюбні стосунки фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Причиною припинення шлюбних відносин стала взаємна втрата почуттів любові та поваги один до одного внаслідок відсутності взаєморозуміння. Подружжя має суттєво різні життєві інтереси, що також істотно заважає подальшому спільному проживанню, а тому позивач вважає подальше сумісне життя з відповідачем і збереження сімї неможливим та просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_2.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримаву повному обсязі та просив їх задовольнити. Суду пояснив, що з квітня 2018 року шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинені, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Проти примирення він заперечує, оскільки вважає, що сімя розпалася остаточно та не може бути збережена.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання про дату, час і місце якого була повідомлена своєчасно та в установленому законом порядку, не зявилася. Через канцелярію суду надійшла письмова заява(клопотання) відповідача з проханням розглянути справу без її участі(а.с.39). Разом з тим, раніше від відповідача ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшли дві заяви(клопотання) суперечливі за своїм змістом. В одній заяві відповідач зазначила, що заперечує проти задоволення позову(а.с.30), а в іншій зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення(а.с.31).
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Нормами ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Наведеним конституційним принципам кореспондує положення ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, яким також визначено добровільність шлюбу та те, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Положеннями ч.1,3 ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користуються рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно системного аналізу наведених норм права,примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно свідоцтву про шлюбсерії І-ЖС №204719 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 грудня 2017 року, актовий запис №114(а.с.3).В судовому засіданні встановлено, що відспільного життя сторони малолітніх або неповнолітніх дітей не мають.
Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя(ч.1 ст.110 СК України).
Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Як встановлено в судовому засіданні, сторони тривалий період часу, а саме з квітня 2018 року спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливим, так як це суперечить його інтересам. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, про що нею було зазначено у поданій суду заяві. Таким чином, судом достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами з квітня 2018 року та їх окреме проживання.Отже, суд приходить до переконання, що сімя розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони протягом тривалого часу шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, втратилиодин до одного почуття любові та поваги, що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам сторін. Суд також при розірванні шлюбу враховує відсутність у подружжя неповнолітніх дітей. На підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам сторін, а томупозовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи також і позицію відповідача про визнання позову про розірвання шлюбу, викладену нею у письмовій заяві Керуючись ст.24 ч.1, ст. 55 ч.1,3, ст. 56 ч.3, ст. 104 ч.2, 105 ч. 3, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4,5,12, 81, 83, 89,259,263-265,268 ЦПК України, суд ,-
Задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання:м. Запоріжжя, АДРЕСА_1,РНОКПП невідомий) про розірвання шлюбу.
Розірвати шлюб між подружжям ОСОБА_1, 01січня ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3(дошлюбне прізвище Малашок), зареєстрований 02 грудня 2017 року у виконавчому комітеті Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис №114.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідкам апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 02квітня 2019 року.

Суддя Андрюшина Л.А.