Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2019 р. Справа № 608/503/19

Номер провадження2-о/608/29/2019

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

за участю секретаря Росляк Т. Б.

представника заявниці адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу за заявою ОСОБА_2, з участю заінтересованої особи Чортківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_2 звернулася в суд з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, вказавши заінтересованою особою Чортківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. В заяві вказала, що вона є дочкою ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, що випливає з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим Російської Федерації. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України. Внесення до Реєстру запису про смерть та наступна видача свідоцтва про смерть є підставою для настання правових наслідків смерті, серед яких вступ у спадщину, що залишилася після померлої. На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована АДРЕСА_1 з 26 травня 1971 року і до дня смерті. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді вищевказаної квартири. Оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_3 видане на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, в зв'язку із цим вона не може в установленому законом порядку здійснити державну реєстрацію смерті особи, тому змушена звернутися до суду з за зазначеною заявою.

В судовому засіданні представник заявниці адвокат ОСОБА_1 заяву довірительки підтримує, просить задоволити.

Представник заінтересованої особи Чортківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не з'явився, надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при вирішенні вказаної справи покладаються на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника заявниці, враховуючи думку представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Заявниця ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 року в с. Переходи Чортківського району Тернопільської області, що стверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_2, виданим 09 листопада 2011 року Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області.

Згідно свідоцтва про народження № НОМЕР_3, виданого 22 жовтня 1956 року вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 року в с. Переходи Чортківського району Тернопільської області. ЇЇ батьками зазначено: ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Згідно довідки про склад сім»ї, виданої 13 лютого 2019 року КП «Чортків Дім» вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та склад її сім»ї становить: син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, мати - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року. Мати була зареєстрована по вказаній квартирі з 26 травня 1971 року до дня смерті.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Чортківським МБТІ 14 січня 2005 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_3.

Даний факт також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Чортківського МБТІ від 14 січня 2005 року та копією технічного паспорту на вказану квартиру.

Факт реєстрації ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 з 01 липня 1958 року у вищезазначеній квартирі підтверджується записами в будинковій книзі.

Згідно з виданого відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим Російської Федерації ІНФОРМАЦІЯ_8 року свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4.08.2018 року вбачається те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Місце смерті: Республіка Крим, м. Сімферопіль.

Таким чином, за наведених обставин стверджується той факт, що місцем реєстрації померлої ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 а смерть наступила ІНФОРМАЦІЯ_8 року на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. п. 8 ч.1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 1 Закону від 15 квітня 2014 року № 1207-УП (з наступними змінами) «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Статтею 9 ч. ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

На підставі зазначеної норми закону свідоцтво про смерть, видане на непідконтрольній території відділом записів актів громадянського стану на ім'я померлої особи, а також медичне свідоцтво про смерть чи інші документи, що посвідчують факт смерті особи на тимчасово окупованій території, є недійсним і такими, що не створюють на території України правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 цього Закону громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в'їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї.

Статтею 17 ч. 1 цього Закону передбачено, що у разі порушення його положень, державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

У відповідності до частин З, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "Намібійські винятки". Тому, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд повинен прийняти до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, слід врахувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема "Лоізіду проти Туреччини", "Кіпр проти Туреччини", а також Молдови та Росії (зокрема, "Мозер проти Республіки Молдова та Росії"), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "Намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи "Намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Суд має за можливе застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування).

Встановлення даних фактів, що мають юридичне значення, необхідно заявниці для реєстрації смерті особи з метою оформлення спадщини після смерті матері.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Відповідно до п. 18 цієї постанови Пленуму, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання

Суд має підстави дійти до переконання, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 є об'єктивні перешкоди, у зв'язку з чим та з метою захисту прав заявниці, забезпечення належного оформлення її спадкових прав є необхідність задоволити заяву, встановивши юридичний факт, а саме, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженка села Михайловка Знаменського району Тамбовської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року у місті Сімферополь АР Крим.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, заявниця звільнена від оплати судових витрат, а особи які їх понесли відсутні, тому судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 4,10, 141, 293, 294, 315-319,430,431 Цивільного процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 55,124 Конституції України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки села Михайловка Знаменського району Тамбовської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_10 року у місті Сімферопіль АР Крим.

Рішення суду підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: (підпис)

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи №608/503/19.

Рішення набрало законної сили " " ________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " _________________ року.

Секретар: