Провадження № 2/727/2178/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

( з а о ч н е )

26 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючої судді Літвінова О.Г.

при секретарі Чорней І.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням.

Позов мотивує тим, що ОСОБА_3 являється одноособовим власником будинку АДРЕСА_1 що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.05.2010р.. На ім'я позивача укладено договори з обслуговуючими підприємствами та організаціями щодо надання комунально-побутових послуг, відкрито особові рахунки на їх оплату.

ОСОБА_2 є колишньою невісткою позивача, перебувала у шлюбі із його онуком ОСОБА_4. Зареєстрована відповідач за вказаною адресою була з 2014р. (підтверджується довідкою про склад сім'ї від 08.11.2018р). 30.11.2016р. з онуком у відповідача особисте життя не склалось, та вони розірвали шлюб, рішення від 30.11.2018р.. Таким чином, відповідач вже не є частиною родини.

Фактично ж вона перестала проживати в будинку за вказаною адресою вже більше 2 років та наскільки відомо, наразі проживає на вулиці Ровенській.

На протязі останніх кількох місяців позивач звертався до відповідача з тим, щоб вона добровільно знялась із реєстрації у будинку, однак відповідач, під час останніх розмов по телефону повідомила, що знятись із реєстрації не бажає, оскільки немає бажання, змоги та часу. З тих пір відповідач більше не виходить на зв'язок. Тобто врегулювати дане питання у досудовому порядку відповідач фактично відмовився.

Крім тих описаних обставин, сам факт реєстрації відповідача у квартирі породжує хибне уявлення про її фактичне проживання, а також впливає і на додаткові затрати по квартирній платі, оплаті комунальних послуг, однак жодних коштів вона ніколи не вносила.

На підставі викладеного, просить: визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., як такою, що втратила право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1

Позивач в судове засідання не з'явився, надав в судове засідання заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала в судове засідання заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти їх задоволення.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 являється одноособовим власником будинку АДРЕСА_1 що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 12.05.2010р.. На ім'я позивача укладено договори з обслуговуючими підприємствами та організаціями щодо надання комунально-побутових послуг, відкрито особові рахунки на їх оплату.

ОСОБА_2 є колишньою невісткою позивача, перебувала у шлюбі із його онуком ОСОБА_4. Зареєстрована відповідач за вказаною адресою була з 2014р. (підтверджується довідкою про склад сім'ї від 08.11.2018р). 30.11.2016р. з онуком у відповідача особисте життя не склалось, та вони розірвали шлюб, рішення від 30.11.2018р.. Таким чином, відповідач вже не є частиною родини.

Фактично ж вона перестала проживати в будинку за вказаною адресою вже більше 2 років та наскільки відомо, наразі проживає на вулиці Ровенській.

На протязі останніх кількох місяців позивач звертався до відповідача з тим, щоб вона добровільно знялась із реєстрації у будинку, однак відповідач, під час останніх розмов по телефону повідомила, що знятись із реєстрації не бажає, оскільки немає бажання, змоги та часу. З тих пір відповідач більше не виходить на зв'язок. Тобто врегулювати дане питання у досудовому порядку відповідач фактично відмовився.

Крім тих описаних обставин, сам факт реєстрації відповідача у квартирі породжує хибне уявлення про її фактичне проживання, а також впливає і на додаткові затрати по квартирній платі, оплаті комунальних послуг, однак жодних коштів вона ніколи не вносила.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно із ст. 72 ЖК України, провадиться в судовому порядку.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім?ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з?ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім?ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Судом, при всебічному дослідженні доказів якими обґрунтовується позов, було встановлено, що відповідач участі в утриманні квартири та оплаті за комунальних послуг не бере, спірним житлом не користується, на підставі чого, дійшов висновку, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13, 280 ЦПК України, ст.ст. 71.72 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., як такою, що втратила право користування житловим приміщенням в АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Суддя: О.Г. Літвінова