ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року

м. Харків

Справа № 644/3292/17

Провадження № 22-ц/818/1004/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого- Овсяннікової А.І.,

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

учасники справи:

заявник:

заступник начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездін Валерій Володимирович,

боржники:

ОСОБА_2;

ТОВ «Компанія Ідея»

стягувач:

ПАТ КБ «ПриватБанк»

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу № 644/3292/17 за поданням заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездіна Валерія Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2017 року, постановлену суддею Бугерою О.В., -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року заступник начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездін Валерій Володимирович звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

В обгрунтування подання зазначає, що на виконанні в службі знаходиться виконавче провадження 49206998 примусового виконання наказу № 922/2358/15, виданого 21 липня 2015 року господарським судом Харківської області про стягнення з ТОВ «Компанія Ідея» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 215874,01грн. За виконавчим документом відкрито провадження, копія постанови направлена боржнику та отримана згідно до зворотнього повідомлення. Рішення суду дотепер боржником не виконано. Наявний залишок коштів на рахунках боржника недостатній для погашення заборгованості, нерухомого майна за боржником не зареєстровано, автотранспортні засоби не знайдено. Здійснено вихід за адресою місцезнаходження, але боржника виявлено не було, майна належного боржнику і на яке можливо звернути стягнення відсутнє. За інформацією Державної прикордонної служби керівник боржника ОСОБА_2, в період з 05 листопада 2015 року по 18 квітня 2017 року неодноразово перетинав державний кордон України.

Просить тимчасово обмежити право виїзду керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Ідея» - ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспортного документу.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2017 року подання заступника начальника Орджонікідзевського ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області Звездіна В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 - задоволено.

Тимчасово обмежено керівника ТОВ «Компанія Ідея» - ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за наказом №922/2358/15, виданого 21 липня 2015 року господарським судом Харківської області про стягнення з ТОВ «Компанія Ідея» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 215874,01грн. без вилучення паспортного документу.

Ухвала мотивована тим, що заявником доведено факт ухилення боржника від виконання зобов'язання; боржником будь-яких дій на виконання судового рішення вчинено не було.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні подання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявником не надано доказів умисного та свідомого ухилення від виконання боргових зобов'язань ТОВ «Компанія Ідея», директором якого він був у відповідний період.

Наявність у особи статусу боржника не свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду. Зараз він вже не є керівником товариства.

Відзивів на апеляційну скаргу не подано.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом (ст.33 Конституції України).

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» №3857-ХІІ від 21.01.1994року (надалі - Закон №3857-ХІІ).

Згідно п.5 ч.1 ст.6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов'язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно положень ст.377-1 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час постановлення судового рішення) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що на виконанні Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ в Харківській області перебувало виконавче провадження №49206998 з примусового виконання наказу №922/2358/15 виданого 21 липня 2015 року господарським судом Харківської області про стягння з ТОВ «Компанія Ідея» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 215874,01грн.

05 листопада 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Копія постанови направлена на адресу боржника та отримана останнім, про що свідчить зворотне поштове повідомлення від 10 листопада 2015 року.

У встановлений судом для самостійного виконання наказу строк виконавчий документ не виконано.

У подальшому державним виконавцем проведено ряд виконавчих дій.

Отримано відповідь від ДПС України, згідно якої боржник має відкриті рахунки в установах банку.

Постановою від 02 червня 2016 року накладено арешт на грошові кошти боржника.

Згідно повідомлення ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» встановлено, що залишок коштів на рахунку боржника недостатній для виконання постанови державного виконавця. 06.04.2017р. проведено списання з рахунку боржника 1135,11 грн..

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, «НАІС ДЦАІ» МВС України встановлено, що за боржником нерухоме майно, автотранспортні засоби не зареєстровані.

13 березня 2017 року державним виконавцем за місцем реєстрації ТОВ «Компанія Ідея» - м. Харків, бул. С. Грицевця, буд.2 складено акт, згідно якого боржника за вказаною адресою не виявлено, майно належного боржнику та на яке можливо звернути стягнення відсутнє.

Відповідно до довідки Міністерства юстиції України засновниками товариства є ОСОБА_2, ОСОБА_5, Піреліа Холдінгс Лімітед, «Інтернет компания Мейл.ру». Керівником товариства є ОСОБА_2

Відповідно до листа Державної прикордонної служби ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово перетинав кордон України у період з 05 листопада 2015 року по 18 квітня 2017 року.

Зміст норм Закону України «Про виконавче провадження» передбачає юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п.19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань покладених на нього рішенням є оціночним поняттям.

Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Можливість застосування до боржника обмеження у праві виїзду за кордон або відсутність підстав для цього не пов'язуються прямо із обсягом здійснення виконавцем інших заходів, спрямованих на примусове виконання рішення суду, законодавчих перешкод для одночасного застосування різних заходів із метою виконання рішення суду немає, а відповідні факти оцінюються в сукупності в кожному конкретному випадку з урахуванням дійсних обставин виконавчого провадження, дій (бездіяльності) боржника тощо. Водночас сторони виконавчого провадження (зокрема, боржник) не позбавлені права і можливості діяти за наявності для того підстав у виконавчому провадженні встановленим порядком з урахуванням зміни обставин, ступеня виконання рішення, наявності підстав для такого виконання, ставити питання про скасування обмежень тощо.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

З аналізу приписів ст.76 ЦПК України у системному зв'язку з п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що на державного виконавця покладено обов'язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов'язків за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Державним виконавцем будь-яких доказів, що свідчать про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов'язків, покладених на нього рішенням суду, до суду першої інстанції надано не було.

Як свідчать матеріали справи невиконання судового рішення було зумовлене не ухиленням боржника від його виконання, а об'єктивними причинами: у зв'язку з відсутністю майна у боржника та недостатності наявних на його рахунках коштів через незадовільний фінансовий стан.

Крім того, згідно з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 10 грудня 2018 року керівником ТОВ «Компанія Ідея» є ОСОБА_6.

Отже, ОСОБА_2 на теперішній час не є керівником ТОВ «Компанія Ідея».

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 було застосовано судом першої інстанції без достатніх правових підстав, без належного з'ясування фактичних обставин, що мають значення для справи, за недоведеності факту свідомого ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню, а подання залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2017 року - скасувати.

В задоволенні подання заступника начальника Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Звездіна Валерія Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 18 січня 2019 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П.

Сащенко І.С.