Єдиний унікальний номер 225/7712/18 Номер провадження 22-ц/804/925/19
Категорія 30 Номер провадження 22-ц/804/925/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії:

судді -доповідача: Новікової Г.В.,

суддів: Гапонова А.В., Папоян В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Бахмуті апеляційну скаргу державного підприємства «Торецьквугілля» на рішення Дзержинського міського суду від 11 січня 2019 року (під головуванням судді Челюбєєва Є.В.) у справі №225/7712/18 за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Торецьквугілля» про відшкодування моральної шкоди, пов'язаної із стійкою втратою професійної працездатності,

В С Т А Н О В И В :

17 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що він перебував у трудових відносинах з ДП «Торецьквугілля», де працював на різних посадах з повним робочим днем на підземній роботі. Наказом від 13.12.2013 року він був звільнений на підставі п.2 ст. 40 КЗпП України в зв'язку зі станом здоров'я.

Висновком МСЕК від 04.10.2018 року йому була встановлена стійка втрата працездатності у розмірі 40% , із встановленням 3-ої групи інвалідності у зв'язку із профзахворюванням.

У зв'язку з отриманням професійного захворювання його фізичний стан погіршився( біль в попереку,слабкість,біль у кінцівках,стомлюваність). Він відчуває моральні страждання, які виражаються в порушенні його ритму і укладу життя, порушені нормальні життєві зв'язки та відносини з родичами. Відчуває себе неповноцінною людиною через підвищену нервозність, з'явилося почуття страху за життя та здоров'я. Все це потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пошкодженням здоров'я йому заподіяно моральну шкоду, на відшкодування якої просив стягнути 30 000 грн..

Рішенням Дзержинського міського суду від 11 січня 2019 року позовні вимоги задоволені частково. З ДП «Торецьквугілля» на користь позивача стягнуто моральну шкоду в сумі 20000 грн.. Вирішено питання сплати судового збору.

В апеляційній скарзі представник ДП «Торецьквугілля» просить змінити рішення суду в частині стягнутої суми моральної шкоди з 20000 грн. на 12000 грн..Вказує, що судом не враховано, що позовна заява повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України в частині зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, на яку позивач посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди треба враховувати глибину та тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін в його житті, можливість відновлення стану, а за відсутності вищевказаних доказів, зробити це практично не є можливим.

Вказує, що під час прийняття рішення судом не вірно застосовані принципи розумності, виваженості та справедливості, тому сума відшкодування в 20000 грн. є значно завищеною. Визначення розміру моральної шкоди в 20000 грн. є необгрунтованим та виходить за рамки будь-яких методик розрахунку. Саме 12000 грн. є достатнім розміром відшкодування моральної шкоди з урахуванням засад розумності і справедливості.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем до апеляційного суду не подано.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не

підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, яка виникла з трудових відносин та позивач просив стягнути з відповідала в розмірі 30000 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд повно і правильно встановив фактичні обставини по справі, дав їм належну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Такий висновок відповідає положенням статті 173 КЗпП України, якою закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Висновки суду підтверджуються актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 22 листопада 2013 року, де зазначено, що професійне захворювання виникло у зв'язку з важкою фізичною працею, відсутністю механізації важких робіт.

Відповідно до медичного висновку КЛПУ «Обласної клінічної лікарні профзахворювань» у позивача виявлені професійні захворювання - хронічна вертеброгенна попереково - крижова радікулопатія з вираженим больовим, помірними м'язово - тонічним, правобічним корінцевим синдромами, помірними статико - динамічними порушеннями функції хребта (а.с.10).

Висновком МСЕК від 12.11.2013 року ОСОБА_1 встановлена стійка втрата працездатності у зв'язку з професійним захворюванням у розмірі 40% та 3-я група інвалідності.

Висновком МСЕК від 04.10.2018 року ОСОБА_1 підтверджено втрату працездатності у розмірі 40% безстроково та 3-ю групу інвалідності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 22.01.1992 року працював на ДП «Дзержинськвугілля» «Шахта Дзержинського».

Згідно наказу № 217 від 13.12.2013 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи за станом здоров'я на підставі п.2 ст.40 КЗпП, що підтверджується копією трудової книжки.

Суд першої інстанції правильно виходив із того, що факт спричинення моральної шкоди доведено і відповідно до положень статті 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло з моменту встановлення стійкої втрати професійної працездатності висновком МСЕК від 12.11.2013 року.

Суд вірно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано дійшов до висновку про те, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки отримані ним за час роботи у відповідача професійні захворювання пов'язані з виробництвом, тому наявні підстави, передбачені ст. ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, заподіяної з вини відповідача.

Факт ушкодження здоров'я позивача на виробництві та наявність у нього права на

відшкодування моральної шкоди не заперечується і відповідачем, який оскаржує рішення лише в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначив в межах заявлених вимог

залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховано характер, глибину та тривалість моральних страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його

життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини справи. При цьому суд виходив із загальних засад розумності, виваженості та справедливості, про що судом наведені в рішенні відповідні мотиви.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не врахована глибина та тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого,та що визначення розміру моральної шкоди в 20000 грн. є необгрунтованим та виходить за рамки будь-яких методик розрахунку,саме 12000 грн. є достатнім розміром відшкодування моральної шкоди з урахуванням засад розумності і справедливості, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин. Крім того, діюче законодавство не передбачає будь-яких методик розрахунку при визначенні розміру моральної шкоди. Розмір визначається у кожному конкретному випадку окремо.

Постановлене судом рішення є законним і обґрунтованим. Вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержані.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 30000 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367,369, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного підприємства «Торецьквугілля» залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського міського суду від 11 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: Г.В. Новікова

А.В. Гапонов

В.В. Папоян