Справа № 564/585/19
Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л. А.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якій просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і встановити їх в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду від 23.04.2014 року розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12.10.2015 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 27 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Зазначила, що відповідач жодної участі в утриманні їх спільної дитини не приймає.
В звязку із збільшенням мінімального розміру аліментів на одну дитину та витрат на утримання дитини, оскільки збільшилися ціни на одяг, продукти харчування, товари першої необхідності та санаторно-курортне оздоровлення, змушена була звернутися до суду з даним позовом. З врахуванням того, що відповідач працює та має можливість надавати необхідні кошти на утримання дитини, просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням Костопільського районного суду.
Крім того, позивач зазначила, що на сьогоднішній день її матеріальне становище змінилося, оскільки вона тимчасово не працює, так як доглядає за сином, який має інвалідність з дитинства.
Розмір аліментів, який призначений відповідачу є меншим за мінімальний розмір, встановлений ч. 2 ст. 182 СК України, у звязку з цим виникла необхідність у його збільшенні.
Ухвалою судді Костопільського районного суду від 07.03.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторони.
Відповідачу було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька.
При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.
Відповідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно із положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
З матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Костопільського районного суду від 23.04.2014 року було розірвано. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, 07.03.2004 р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №162438, виданим 19.03.2004 року Сатиївською сільською радою Дубенського району Рівненської області. У свідоцтві про народження дитини відповідач ОСОБА_2 вказаний батьком.
Неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом із матірю ОСОБА_1, окремо від відповідача та перебуває на повному її утриманні.
Відповідач участі в утриманні дитини не приймає, хоча є працездатною особою, знаходиться в працездатному віці та має можливість надавати необхідні кошти на її утримання.
Позивач ОСОБА_1 ніде не працює, оскільки здійснює догляд за сином, який має інвалідність з дитинства, що підтверджується посвідченням серії ААГ №027750, виданим 29.07.2013 року Управлінням праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, з якого вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства.
З довідки №277, виданої 11.02.2019 року Управлінням праці та соціального захисту населення Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Костопільському управлінні праці та соціального захисту населення Костопільської райдержадміністрації та отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю.
Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12.10.2015 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, 07.03.2004 р. н. у розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 27 липня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією виконавчого листа, виданого 06.11.2015 року Костопільським районним судом Рівненської області.
Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Так у відповідності до ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2019 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить 1626 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 грн.
Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, керуючись принципом розумності і справедливості, суд враховує матеріальне становище дитини, яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні, стан здоровя дитини, яка є інвалідом та потребує додаткових витрат на своє утримання, матеріальне становище відповідача, а також враховуючи ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття є обґрунтованим і підлягає стягненню з відповідача. Відповідно позов підлягає до задоволення.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 180-183, 192 СК України, ст. ст. 10, 11, 12, 141, 258, 265, 279, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.
Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2, (07.11.1979 р. н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1), відповідно до рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 12.10.2015 року на користь ОСОБА_1, (12.08.1981 р. н., жительки с. Головин, вул. Вишнева, 10, Костопільського району, Рівненської області, паспорт серії МЮ001568, виданий 05.04.2004 року Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області, ІПН:НОМЕР_2) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 і встановити їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2, (07.11.1979 р. н., жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН:НОМЕР_1) в дохід держави - 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 (жителька с. Головин, вул. Вишнева,10, Костопільський р-н, Рівненська обл.), паспорт серії МЮ001568, виданий 05.04.2004 року Дубенським МРВ УМВС України в Рівненській області, ІПН:НОМЕР_2.
ОСОБА_2, (житель ІНФОРМАЦІЯ_3, Рівненська обл.), ІПН:НОМЕР_1.
Повне рішення складено
СуддяОСОБА_4