УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Сенаторова В.М.,

при секретарі Явнюк К.Р.,

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Зміївської міської ради Харківської області відділу державної реєстрації Державного реєстратора ОСОБА_2, Треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває вищевказана цивільна справа.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив відвід судді, який подано через канцелярію суду, посилаючись на те, що / дослівно / « перед проведенням підготовчого судового засідання між суддею Київського районного суду м. Харкова Сенаторовим В.М, та Позивачем ОСОБА_1 відбулася розмова без аудіо фіксації, в якій ОСОБА_1 критично висловився щодо свого бачення даної справи, наголосивши на її безперспективності, позивач фактично не визнав позовні вимоги та дискредитував підстави позову. Адвокат ОСОБА_5, який діє в інтересах ОСОБА_1 не має сумніву щодо високого рівня професіоналізму та неупередженості судді Сенаторова В.М., проте висловлювання позивача можуть вплинути на обєктивність розгляду справи, так як є ризик, що суддя буде скептично налаштований, що вплине на результати розгляду справи ».

Суд, вислухавши заяву про відвід ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

В ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

Як вбачається з заяви про відвід, доводи щодо неупередженості суду ґрунтуються лише на власних припущеннях позивача, які нічим не обґрунтовані та будь якими доказами не підтверджені.

Однак ці обставини не можуть бути підставою для відводу, що прямо передбачено в ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Отже, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді.

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Враховуючи, що заявлений відвід є необґрунтованим, то заява про відвід судді підлягає передачі для розгляду відводу суддею, визначеного у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу, а провадження за основною справою підлягає зупиненню до розгляду заявленого відводу іншим суддею.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Вважати заявлений позивачем ОСОБА_1 відвід судді Сенаторову В.М. необґрунтованим.

Заявлений відвід передати для розгляду судді, визначеному у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.

Провадження у цивільній справі № 640/11106/18 зупинити до вирішення питання про відвід судді.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя -