АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/37/19Головуючий по 1 інстанції - Степченко М.Ю.
Категорія: 310000000 Доповідач в апеляційній інстанції - Вініченко Б.Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Апеляційний суд Черкаської області в складі:

суддів Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., Бондаренка С.І.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у письмовому провадженні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років,-

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 24 січня 2015 року нею з відповідачем було зареєстровано шлюб, який на даний час не розірвано.

Від даного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з позивачем в будинку батьків та перебуває на її повному утриманні.

Вказує, що наданий час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому не має можливості працювати. Відповідач на даний час не працевлаштований, однак має нерегулярний мінливий дохід, в нього є фізичні можливості, щоб заробляти кошти в необхідному розмірі, відповідач переважно одягається й харчується за рахунок неофіційного прибутку та має реальну можливість для сплати матеріальної допомоги (аліментів) на утримання дружини.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 жовтня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 року починаючи з 05.03.2018 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у сумі 704, 80 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідач є працездатною особою, доказів щодо непрацездатності, знаходження на його утриманні інших осіб, перебування його на чиємусь утриманні чи не можливості сплачувати аліменти в заявленому позивачем розмірі суду не надав, а тому може і зобов'язаний надавати допомогу на утримання дружини, так як доказів про своє скрутне матеріальне становище суду не надано.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на даний час він вже сплачував щомісяця аліменти на утримання своєї дочки ОСОБА_5, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність у нього утриманців суперечить наявним у матеріалах справи доказам та спростовуються судовими рішеннями про стягнення з нього аліментів на доньку.

Крім того вказує, що наразі він не працює та не може працевлаштуватись, оскільки проживає разом з матір'ю ОСОБА_4 та займається доглядом за нею, оскільки у зв'язку із наявністю в неї хвороб вона не може справлятися з домашньою роботою та господарством. В той же час батько скаржника працює в Київській області та його робота є єдиним джерелом доходу сім'ї.

Зазначає, що рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2018 року встановлено, що змінилося його матеріальне становище, зокрема він звільнився із роботи, а тому в нього відсутній постійний заробіток.

Відзиву на подану апеляційну скаргу до суду не надходило.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного.

Частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду в повній мірі відповідає даним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 24 січня 2015 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 24.01.2015 року, актовий запис №8.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 25.12.2015 року, актовий запис №28.

Відповідно до судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 грудня 2017 року стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частина заробітної плати заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 13.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Вирішено питання судових витрат.

Заочним рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено та змінено рзмір аліментів, що стягується із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_5 на підставі судового наказу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 грудня 2017 рокуна користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в тверій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Відповідно до частини 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становище, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частина 4 статті 84 СК України).

Згідно зі статтею 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що судом не враховано, що з нього стягуються аліменти на неповнолітню доньку, а тому висновок суду, що в нього на утриманні не перебувають інші особи, у зв'язку із чим він в змозі надавати допомогу дружині, є помилковим.

Крім того, скаржник вказує на скрутне матеріальне становище, оскільки він не працевлаштований, що в свою чергу позбавляє його можливості на сплату аліментів на утримання дружини.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів, перевіривши доводи ОСОБА_3 викладені ним в апеляційній скарзі та встановивши дійсні обставини у справі приходить до висновку про обґрунтованість рішення суду щодо стягнення з останнього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідач є працездатною особою, не являється інвалідом, а тому має можливість працевлаштуватись, водночас позивач позбавлена можливості отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення трирічного віку.

Висновок суду першої інстанції в частині того, що у відповідача на утримання не перебувають інші особи, хоча і є помилковим, проте разом з тим на правильність рішення в цілому не впливає та не дає підстав для скасування рішення суду або його зміни в частині розміру аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_4

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи, що судом першої інстанції повно та всебічно з'ясовані фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 10 січня 2019 року.

Судді: