Постанова

Іменем України

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 766/5464/16-ц

провадження № 61-36081св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Крата В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Херсонської області у складі колегії суддів: Фурман Т. Г., Бугрика В. В., Семиженка Г. В. від 17 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом до ОСОБА_2, у якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5

Позов мотивовано тим, що з 13 липня 2007 року по 28 травня 2013 рокуОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, у період якого у сторін народились діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, місце проживання яких за домовленістю визначено з матір'ю.

ОСОБА_1 зазначала, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 04 вересня 2012 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно.

Посилаючись на те, що грошових коштів, які сплачує платник аліментів, на утримання двох малолітніх дітей не вистачає, оскільки син є інвалідом дитинства, потребує постійного лікування та індивідуального догляду, а донька є активною дитиною, приймає участь в конкурсах, хореографічних постановках, що також потребує додаткових витрат, ОСОБА_1 відповідно до статті 192 СК України просила задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Херсонського міського суду м. Херсона від 31 серпня 2016 року позов задоволено. Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 надітей. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 грн щомісячно, починаючи з 17 червня 2016 року до досягнення дітьми повноліття.

Суд першої інстанції, встановивши відсутність у ОСОБА_2 інших аліментних зобов'язань, врахував, що син сторін ОСОБА_5 є інвалідом та потребує лікування, у зв'язку з чим дійшов висновку про задоволення позовних вимог та збільшення розміру стягуваних відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 04 вересня 2012 року аліментів.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 17 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Херсонського міського суду м. Херсона від 31 серпня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення відмову в задоволенні позову.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідач заперечує наявність у нього можливості сплачувати аліменти у збільшеному розмірі, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами передбачені статтею 192 СК України підстави для такого збільшення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 766/5464/16-ц з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 13 березня 2019 року справу призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не враховано зміну не лише матеріального стану отримувача аліментів, а й значне погіршення стану здоров'я сина. Крім того, матеріальний стан платника аліментів є достатнім, у той час як матеріальний стан матері погіршився у зв'язку з відсутність можливості працювати через догляд за хворим сином.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 13липня 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 травня 2013 року було розірвано.

Сторони мають спільних дітей: ОСОБА_4, 2008 народження, та сина - ОСОБА_5, 2009 року народження, який є дитиною-інвалідом.

Після розірвання шлюбу діти проживають разом з матір'ю.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 04 вересня 2012 року з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 15 червня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 зазначала, що рішення суду про стягнення аліментів відповідач виконує, однак вказаних коштів не вистачає, оскільки син є інвалідом дитинства, у зв'язку з чим потребує постійного лікування та догляду, а донька приймає участь у різноманітних конкурсах, хореографічних постановках тощо, що також потребує додаткових витрат.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Син сторін ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є інвалідом дитинства, підгрупа «А», вроджений порок серця «Тетрада Фалло».

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 04 вересня 2012 року з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно, починаючи з 15 червня 2012 року і до досягнення дітьми повноліття.

Місцевий суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши існування обставин, які надають підстави для збільшення розміру аліментів, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та збільшення розміру стягуваних з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 аліментів на дітей з 1 000 грн на 2 000 грн.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого суду, виходив з недоведеності позивачем факту зміни матеріального, сімейного стану чи погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів, що є підставою для задоволення позовних вимог відповідно до статті 192 СК України.

Із наявних у матеріалах справи медичних довідок вбачається, що, починаючи з 2013 року, у зв'язку із основною хворобою, а також супутніми хворобами, стан здоров'я сина сторін ОСОБА_5 погіршився, оскільки розпочалась руйнація кісток, в результаті чого дитині видано направлення для забезпечення протезними виробами.

З огляду на вказане вище у сукупності, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1, який спрямований на захист інтересів дітей та забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності.

Оскільки під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі, судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.

Установивши, що апеляційним судом скасовано судове рішення, яке відповідає закону, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції відповідно до статті 413 ЦПК України.

Щодо судових витрат

Відповідно частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичної особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору за подання позовної заяви становила 551 грн 20 коп.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), визначено, що судовий збір за подання до суду касаційної скарги на рішення суду становив 120 відсотків ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Ставка судового збору за подання касаційної скарги становила 661 грн 44 коп.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 17 січня 2017 року скасувати, а рішення Херсонського міського суду м. Херсона від 31 серпня 2016 року залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 212 грн 64 коп.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасоване рішення апеляційного суду втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:Н. О. Антоненко
В. І. Крат
В. М. Коротун
В. П. Курило