У Х В А Л А

04 квітня 2019 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/6133/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Мазурик О.Ф.,

перевіривши відповідність апеляційної скарги Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві

на ухвалу Подільського районного суду м. Києва

в складі судді Захарчук С.С.

від 11 лютого 2019 року вимогам ст. 356, 357 ЦПК України,

у справі №758/5553/18 Подільського районного суду м. Києва

за поданням державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста КиївГоловного територіального управління юстиції у місті Києві Полінського ВячеславаАндрійовича

про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України,

стягувач: Акціонерне товариство «Український інноваційний банк»,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Подільський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Подільський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві) звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути особі, яка її подала з наступних підстав.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 березня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом п'яти днів з дня отримання ухвали. Згідно ухвали суду скаржнику необхідно було надати докази сплати судового збору у розмірі та порядку, визначених Законом України «Про судовий збір» зі змінами, а також надати копії скарги та додані до неї письмові матеріали відповідно до кількості учасників справи.

Копія ухвали від 18.03.2019 отримана Подільським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві 22.03.2019 (а.с. 141).

На виконання ухвали суду від 18.013.2019 Подільський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві 01.04.2019 подав до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучив квитанцію про сплату судового збору.

Разом з тим, Подільський РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві не виконав інші вимоги, вказані в ухвалі суду від 18.03.2018, а саме в порушення вимог п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України не надав копії скарги та додані до неї письмові матеріали відповідно до кількості учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи Подільським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві подано пронумеровану апеляційну скаргу разом з доданими письмовими матеріалами на 51 арк, з яких на 8 арк апеляційна скарга та на 43 арк копії матеріалів виконавчого провадження. Копії скарги з доданими письмовими матеріалами для інших учасників справи до апеляційної скарги не долучено.

Таким чином, скаржником не усунуто недоліки, вказані в ухвалі суду від 18.03.2019, у зв'язку з чим апеляційна скарга є такою, що не оформлена у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка передбачає повернення позовної заяви (апеляційної скарги).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вимога суду щодо оформлення апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 356 ЦПК України не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Про повернення апеляційної скарги суддя-доповідач постановляє ухвалу (ч. 7 ст. 357 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, керуючись ст. 185, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 11 лютого 2019 року вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з часу її постановлення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Суддя О.Ф. Мазурик