ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року

м. Харків

Справа № 636/1081/18

Провадження № 22-ц/818/1831/19

Категорія: сімейні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справуапеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 13 листопада 2018 року, у складі судді Карімова І.В.,

у цивільній справі № 636/1081/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини,-

встановив:

20.03.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою в якій просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі ј частини від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення їх дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовної заяви зазначала, що вона з 27.02.2016 року знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та має з ним спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на її утримання. Тому, просить суд стягнути з відповідача аліменти у вказаному розмірі.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 13 листопада 2018 року у задоволені вищевказаного позову відмовлено.

ОСОБА_2подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, з тих підстав, що судове рішення є незаконним, необґрунтованим, та прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2зазначає, що спільне життя скаржника та відповідача не склалося внаслідок різних поглядів на життя і відсутність моральної та матеріальної підтримки зі сторони відповідача.

Крім цього вона не з власної волі мешкає окремо від відповідача її довів до цього сам відповідач і вона вимушена була переїхати на даний час мешкати до своїх батьків.

Відповідач офіційно працює у КВ «Донець» ОП КП «Харківводоканал» і має постійний дохід та отримує інші доходи, однак вона на даний час ніде не працює та доглядає за дитиною.

Відповідач ОСОБА_3 відзив на апеляційну скаргу не подав.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки відповідач неодноразово пропонував позивачу налагодити стосунки та відбудувати сімейне життя разом, однак вона не бажає сумісно проживати та із власної волі переїхали до її батьків та оскільки відповідач не відмовляється від посильного утримання своєї дружини у тому випадку, коли його дружина та син будуть мешкати з ним однією сім'єю і таким чином, з вищевикладеного не можливо прийти до висновку, що відповідач ухиляється від утримання своєї дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що з 27.02.2016 року та по даний час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 27.02.2016 року та ксерокопією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 23.01.2018 року.

Відповідно до довідок з відділу реєстрації місця проживання особи Чугуївської міської ради Харківської області від 14.02.2018 року за № 03-10-40/66 та 03-10-33/426, зареєстрованим місцем проживання вказаної дитини є в місті Чугуєві Харківської області по вулиці Горній, 65, а також по цій адресі зареєстрована позивач.

Відповідно до судового наказу Чугуївського міського суду Харківської області від 23.03.2018 року, з відповідача на користь позивача наказано стягувати аліменти на утримання дитини сторін в розмірі ј частини, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З довідки про доходи ОСОБА_3 вбачається, що він працює у КВ «Донець» ОП КП «Харківводоканал» та має середньомісячний дохід близько 6000 гривень, з якого утримується аліменти на утримання дитини.

Як закріплено у ч. 1 ст. 75 СК України дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 ЦПК України).

Тобто, у дружини виникає право на отримання аліментів за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів).

Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу.

Частинами 1,2,3 статті 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи можливість надавати матеріальну допомогу дружині відповідач зазначав та з якими погодився суд першої інстанції, що оплата житлово-комунальних послуг та сплата аліментів дитину поглинають весь його дохід.

Апеляційний суд відхиляє такі заперечення відповідача, оскільки, середня заробітна плата відповідача складає 6000 грн на місяць. Не зважаючи на те, що судовим наказом Чугуївського міського суду Харківської області від 23.03.2018 року, з відповідача на користь позивача наказано стягувати аліменти на утримання дитини сторін в розмірі ј частини, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до довідки про доходи відповідача, аліменти на утримання дитини з нього не стягуються (а.с. 26)

Крім того, не зважаючи на те, що аліменти на утримання дитини на даний час не стягнуто відповідач є працездатною особою і спроможний сплачувати аліменти, а позивач позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати самостійний дохід, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, матеріали справи цього висновку не спростовують.

Висновки суду першої інстанції стосовно відсутності фінансової можливості надавати матеріальну допомогу позивачу є необґрунтованими, оскільки відповідач офіційно працевлаштований та з урахуванням розміру його доходу має фінансову можливість сплачувати аліменти на користь позивача до досягнення сином трьох років.

Апеляційний суд вважає, що за наведених обставин розумним та справедливим розміром аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дружини, є 1/6 частина всіх його доходів щомісячно.

Викладені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача щодо його фінансової неспроможності не є підставою для відмови у позові, оскільки вказаний ним розмір витрат на комунальні послуги і утримання квартири батьків не може вважатись поважною причиною позбавлення позивача встановленого законом права на утримання, від чоловіка до досягнення дитиною трьох років.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню, а позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином відповідно до положень ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1762,00 грн., який складається з: 704,80 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви та 1057,20 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, п.п. 1,2 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 13 листопада 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (код РНОКПП НОМЕР_1)на користь ОСОБА_2(код РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 20 березня 2018 року і до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, 3-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_3 (код РНОКПП НОМЕР_1)в дохід держави судовий збір в розмірі 1762 грн., який складається з: 704,80 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви та 1057,20 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина