І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2019 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,
секретар - Горденко Г.О.,
за участі представника позивача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,
представника відповідача ОСОБА_3 акціонерного товариства "Вінницяобленерго": ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 акціонерного товариства "Вінницяобленерго", третя особа Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці, про відшкодування шкоди,
В провадженні суду знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Вінницяобленерго", третя особа Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці, про відшкодування шкоди.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2019 р. позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ПАТ "Вінницяобленерго" 24558,38 грн у відшкодування шкоди і 704,80 грн судового збору. (а.с. 86-87)

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення, мотивуючи її тим, що рішенням суду від 25.03.2019 р. вирішено питання щодо судових витрат в частині, а саме стягнуто з відповідача ПАТ "Вінницяобленерго" 704,80 грн судового збору. Проте, не вирішено питання щодо витрат позивача на правничу допомогу адвоката. Просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 7000,00 грн витрат на правничу допомогу. (а.с. 77-78)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 заяву підтримав за викладених у ній обставин, просить її задоволити, додатково пояснив, що згідно загальнодоступної інформації відповідач як підприємство є прибутковим.

Представник відповідача ПАТ "Вінницяобленерго"- ОСОБА_4 вважає витрати на правничу допомогу адвоката ОСОБА_2 неспівмірними із складністю справи та об"ємом виконаних адвокатом робіт. Просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3500,00 грн.

Представник третьої особи Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у її відсутність, заперечує щодо задоволення заяви.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що у заяві від 15.01.2019 р. (а.с. 43) представник позивача ОСОБА_1- адвокат ОСОБА_2 повідомив суд, що докази понесених позивачем витрат відповідно до ст. 141 ч. 8 ЦПК України будуть надані протягом п'яти днів після ухвалення рішення у справі, оскільки гонорар адвокату сплачується після проголошення судового рішення у справі.

На а.с. 80 - договір про надання правової допомоги від 27.11.2018 р., укладений між адвокатом ОСОБА_2 і позивачем ОСОБА_1

З розрахунку суми гонорару адвоката за надану професійну правничу допомогу від 26.03.2019 р. вбачається, що витрати позивача за надання правничої допомоги складають 7000,00 грн. (а.с. 82)

На а.с. 81- акт прийому-передачі наданих послуг від 26.03.2019 р., згідно якого договір про надання правової допомоги від 27.11.2018 р. виконано, правова допомога надана в повному обсязі.

Відповідно до квитанції від 27.11.2018 р. адвокатом ОСОБА_2 прийнято від ОСОБА_1 7000,00 грн гонорару за договором про надання правової допомоги від 27.11.2018 р. (а.с. 83) Тобто, кошти за правничу допомогу внесені позивачем не після проголошення рішення у справі.

26.03.2019 р. грошові кошти в розмірі 7000,00 грн внесені в книгу обліку доходів і витрат адвоката ОСОБА_2 (а.с. 84)

Згідно ст. 137 ч. 4 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В постанові Верховного Суду від 26.09.2018 р. у справі №753/15683/15 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «ОСОБА_2 проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Беручи до уваги те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та об"ємом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а розглянута справа не є складною, не зайняла тривалого часу на розгляд, враховуючи те, що сторона відповідача заявила клопотання про зменшення розміру витрат в зв"язку з їх неспівмірністю із складністю справи, суд вважає можливим зменшити розмір витрат на правничу допомогу відповідно до ст. 137 ч. 5 ЦПК України до 4500,00 грн, які потрібно стягнути з відповідача на користь позивача, в стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити.

На підставі викладеного суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в частині вирішення питання про судові витрати щодо витрат позивача на правничу допомогу, а саме відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України потрібно стягнути з відповідача на користь позивача 4500,00 грн витрат на правничу допомогу, а в стягненні решти витрат відмовити.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Стягнути з ОСОБА_3 акціонерного товариства "Вінницяобленерго" на користь ОСОБА_1 4500,00 (чотири тисячі п"ятсот) грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат на правничу допомогу відмовити.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Повне додаткове рішення виготовлено 05.04.2019 р.

Суддя О.О.Венгрин