Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О. В.

секретар судового засідання Овсяннікова Т.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_4» про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

25.10.2018 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним вище позовом до ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_4» про відшкодування матеріальної шкоди, зазначаючи те, що вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12.03.2012 року встановлено, що 08.06.2006 року та 29.05.2007 року ОСОБА_4 прийняла від ОСОБА_3 - 3 500,00 грн. та 2000,00 грн, про прийняття грошових коштів поставила відмітку в ощадній книжці по рахунку №58.955190, який відкрито 23.05.2005 року, ввірене чуже майно грошові кошти, на рахунок не внесла, а умисно розтратила, незаконно передавши їх ОСОБА_5. З метою приховування вчиненого розкрадання грошових коштів підробила документ вищевказану ощадну книжку, шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей, спричинивши їй у такий спосіб матеріальну шкоду на загальну суму 5500,00 гривень.

Питання цивільного позову, який вона заявила у кримінальній справі, в якій винесено вирок, судом першої інстнації не вирішено взагалі, а виправлення судової помилки відбулося лише 03 травня 2018 року. З метою відшкодування завданої матеріальної шкоди, не дочекавшись розгляду апеляційної скарги на вирок Чаплинського районного суду в частині цивільного позову, в березні 2015 року вона звернулась до Новотроїцького районного суду Херсонської області із позовною заявою про відшкодування матерільної шкоди.

03 травня 2018 року Новотроїцький районний суд Херсонської області у цивільній справі №662/541/15-ц в порядку перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами ухвалив рішення, яким скасував рішення Новотроїцького районнного суду Херсонської області від 20 травня 2015 року у цивільній справі за її позовом до ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» про відшкодування матеріальної шкоди і ухвалив нове, яким її позовні вимоги задовольнив, стягнув із ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» на її користь завдану матеріальну шкоду в сумі 16937,00 гривень.

06 вересня 2018 року вказане судове рішення набрало законної сили після перегляду його в апеляційній інстанції.

Судове рішення виконано ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» добровільно в жовтні 2018 року шляхом перерахування їй 16937,00 гривень. На даний час завдана шкода відшкодована частково. Просить стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 14814,00 грн., згідно розрахунку.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги зменшив, надавши відповідний розрахунок, та просить стягнути з ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» на користь ОСОБА_3 3556,00 гривень на відшкодування матеріальної шкоди: інфляція за період з 01.04.2015 року по 22.10.2018 року склала 164,67%, виходячи з таких складових: 119,14% за період з квітня по грудень включно 2015 року, 127,79% за період 2016-2017 років, 108,15 % за період з січня по 22.10.2018 року, отже шкода, яка підлягає стягненню від знецінення 5500,00 гривень складає (5500х164,67):100 = 9056,85 гривень 5500 гривень = 3556,85 гривень. Також просить стягнути документально підтверджені судові витрати на оплату правової допомоги в сумі 1000,00 гривень .

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки ОСОБА_3 відповідно до рішення суду виплачено розмір шкоди в сумі 16937,00 грн., крім того при зверненні до суду позивач пропустив загальну позовну давність у три роки, на підставі чого просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі Zolotas проти Греції (№ 2) Європейський суд з прав людини зазначив, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунку нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід`ємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin I Perihan Sahin проти Туреччини, № 13279/05, параграф 56, 20 жовтня 2011 року)».

Незаконне привласнення працівником банку коштів, які належать ОСОБА_3 на праві власності, порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтю 1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка відповідно до статті 5 цього ж Протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (стаття 1 Першого Протоколу).

Цей же принцип закріплено у статті 41 Конституції України.

Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому, частиною третьою вказаної статті передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Главою 13 «Речі. Майно» ЦК України передбачено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки (стаття 190).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (стаття 179 ЦК України).

У цій же Главі ЦК України міститься норма статті 192 «Гроші (грошові кошти)», частиною першою якої передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Таким чином, гроші (грошові кошти) є різновидом майна.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 5 липня 2017 року № 6 - 1032 цс17

Інфляція - це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон) визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Згідно статті 1 Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Відповідно до статті 3 Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При цьому, іншого порядку компенсації грошей (грошових коштів) у зв'язку з їх знеціненням, окрім встановленого індексу інфляції (індексу споживчих цін), чинним законодавством України не передбачено.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). При цьому частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Враховуючи наведені положення закону щодо відшкодування збитків суд вважає, що стягненню підлягає сума інфляційних втрат понесених позивачем, але з березня 2015 року по жовтень 2018 року, яка розраховуються за формулою: сукупний індекс інфляції за вказаний період 164,67 х 5500,00 гривен (сума боргу) / 100% - 5500,00 гривень (сума боргу) = 3556,85 гривень збитки від інфляційних втрат, оскільки 03.05.2018 року Новотроїцьким районним судом Херсонської області в порядку перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами ухвалено рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та стягнуто із ПАТ «Райффайзен банк «Аваль» на її користь завдану матеріальну шкоду в сумі 16937,00 гривень з 2006 по 2015 роки.

Наданий представником позивача ОСОБА_1 суду розрахунок розміру збитків, що підлягають відшкодуванню, на підставі статті 1192 ЦК України, не є очевидно невідповідним розміру збитків, який обчислюється з урахуванням вимог Закону, тому береться судом до уваги.

Не беруться до уваги доводи представника відповідача про те, що позивач звернувся до суду поза межами строків позовної давності, оскільки відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За таких обставин суд вважає, що за цим позовом позовна давність не сплила, оскільки позивачці про осіб, які порушили її право стало відомо з вироку суду від 12.03.2012 року із змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року, з позовом до суду в іншій цивільній справі №662/541/15-ц позивач звернулася в 2015 році, в якому просила стягнути, крім матеріальної шкоди й інфляційні втрати від знецінення вказаних коштів, тобто в межах строку позовної давності.

За таких встановлених обставин слід позовні вимоги задовольнити повністю та на підставі вимог ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 1000,00 грн. згідно квитанції та стягнути з відповідача 704,80 гривень судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12,13,81,258,2596,263-265,268, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_6 Дмитрівни до ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_4» про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 3556,85 (три тисячі п»ятсот п»ятдесят шість) гривень 85 копійок та понесені судові витрати в сумі 1000,00 гривень.

Стягнути з ПАТ «Райффайзен банк ОСОБА_4» в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Тимченко