Справа № 463/2277/17
Провадження № 2/463/168/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі Кисиличин М.В.

з участю представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Першої Львівської державної нотаріальної контори про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту з майна та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту з майна та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала. Мотивує тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.01.2002р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Згідно п. 3 вказаного договору, квартира АДРЕСА_1 належала продавцям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру. 19.02.2002 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було видано Львівським БТІ реєстраційне посвідчення серії КММ №069966, згідно якого вказана квартира належить їм на праві приватної власності. З метою проведення державної реєстрації права власності на вказане майно, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до державного реєстратора Реєстраційної служби ЛМУЮ, однак їм було відмовлено в державній реєстрації права власності, оскільки на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт на підставі ухвали № 2-3023/04 Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26.10.2004р., де власником вказано іншу особу, а саме ОСОБА_7. Однак вказана особа є невідомою позивачу особою, жодного відношення до вказаної квартири не має, а відтак арешт накладено помилково. Тому, просить позов задоволити, у підтвердження вимог покликається на копії реєстраційного посвідчення та технічного паспорту на квартиру та інші документи, які просить вважати вичерпними в обґрунтування позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти обґрунтованості позову не заперечив, однак просив не стягувати судові витрати з відповідача, оскільки такий жодних прав позивача не порушував.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів законодавець визначає як припинення дії, що порушує право.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 31.01.2002р. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. Згідно п. 3 вказаного договору, квартира АДРЕСА_1 належала продавцям ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Виконкомом Львівської міської ради народних депутатів від 24.10.1997 року (а.с. 7).

Згідно реєстраційного посвідчення від 19.02.2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Львівським міськнотокругом 31.01.2002 р. в реєстрі за №445 (а.с. 8).

Відповідно до статті 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17 липня 1997 року (Закону № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З долученої до матеріалів справи Ухвали судді Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26.10.2004р. (а.с. 17) вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_7, накладено арешт.

Оскільки з долученого до матеріалів справи договору купівлі-продажу квартири від 31.01.2002р., реєстраційного посвідчення від 19.02.2002 року та технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 не вбачається серед попередніх власників вказаної квартири і теперішніх власників такої особи як ОСОБА_7, отже вказана особа жодного відношення до вказаної квартири не має, а відтак суд приходить до висновку, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладено помилково.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

При цьому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід покласти на позивача за її заявою.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321 ЦК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 (місце проживання: 79005, м. Львів, вул. Кльоновича, 7/3, РНОКПП НОМЕР_1) до Першої Львівської державної нотаріальної контори (місце знаходження: 79005, м. Львів, вул. Саксаганського, 6, код ЄДРПОУ 02899370) про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту з майна та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна задоволити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3 права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Зобовязати Першу Львівську державну нотаріальну контору: зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, накладений на підставі ухвали Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26.10.2004р. у справі № 2-3023/04; вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про обтяження (арешт) нерухомого майна (реєстраційний запис обтяження 14284445) - квартири АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4, накладений на підставі ухвали Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26.10.2004р. у справі № 2-3023/04.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: Нор Н. В.