Провадження № 6/205/6/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючої судді Басової Н.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ:

05.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про розстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини.

Заявник просив розстрочити сплату заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_2 в розмірі 37100,00 грн. на рік зі сплатою різними частинами щомісячно.

Заявник письмово просив розглядати заяву без його участі, просив заяву задовольнити.

ОСОБА_2 письмово просила розглядати заяву без її участі, не заперечує проти її задоволення, просить розглянути питання розстрочення 2900 грн. та 1500 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити за наступних підстав.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно на утримання кожної дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, починаючи з 08 грудня 2014 року до досягнення ними повноліття. Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь і на утримання ОСОБА_2 аліменти у розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 08 грудня 2014 року до досягнення неповнолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, трьох років, тобто до 17 січня 2016 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Згідно розрахунку заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 01.11.2018 року складає 37100,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім'ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З аналізу наведених норм слідує, що розстрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду обовязково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

В заяві ОСОБА_1 як на підставу для розстрочення виконання рішення суду посилається на важкий фінансовий стан.

Однак, наведені підстави в силу ст. 435 ЦПК України не можуть бути підставами для розстрочення виконання рішення.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Винятковими можуть бути визнані обставини, які безпосередньо пов'язані з життям людини, оскільки в іншому разі порушуватимуться інтереси стягувача.

Так, з матеріалів справи вбачається, що до заяви про розстрочення виконання рішення суду, не подано належних та допустимих доказів щодо наявності підстав, визначених ч. 3 ст. 435 ЦПК України.

Скрутне матеріальне становище не завжди має характер особливих або виняткових обставин, тому матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, та не є обставиною, що утруднює його виконання.

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

У світлі викладених вище фактичних обставин справи та норм законодавства, суд приходить до висновку про відсутність обставин, які б свідчили про істотне ускладнення виконання рішення суду, або про неможливість його виконання, у зв'язку, зокрема, із складним матеріальним становищем заявника (боржника), адже сам по собі відносно невеликий дохід учасника виконавчого провадження не свідчить про неможливість стягнення відповідної суми боргу з нього, так як у особи можуть бути грошові заощадження, майно, на яке може бути звернуто стягнення. Крім того, у ході здійснення виконавчого провадження, державний виконавець може здійснювати відрахування з доходів боржника у певній частині, встановленій законом (ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»).

З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 247, 435 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та на утримання дружини відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в пятнадцятиденний строк з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. В разі, якщо ухвала була постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, то вона набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.В. Басова