Провадження № 2/521/1693/19
Малиновський районний суд м. Одеси в складі
головуючого - судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря - Манюка Д.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди,
Цивільна справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, в порядку Глави 10 ЦПК України.
У судове засідання позивач або його представник не з'явився, заяву про заперечення проти заочного розгляду справи не подав.
Відповідач у судові засідання не з'являвся, копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовні матеріали отримав, відзив проти позову не подав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутністю заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно з постановою Приморського районного суду м. Одеси від 31.05.2018 року, 17.03.2018 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Toyota Prado», номерний знак НОМЕР_2, в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки BMW 5281, державний номер НОМЕР_1, який знаходився під керуванням ОСОБА_3, чим порушив п. 13.1 ПДР. У зв'язку з цим транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Зазначеною постановою Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Як вбачається із матеріалів справи СК "Альфа-Гарант" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 8729 грн. 70 коп. на підставі страхового акту № ТСВ/18/0699, що підтверджується копією платіжного доручення (а. с. 25).
Отже, між сторонами виникли позадоговірні зобов'язання у зв'язку із завданням майнової шкоди, які регулюються главою 82 ЦК України.
Ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд дійшов висновку про те, що з вини відповідача, яка встановлена постановою Приморського районного суду м. Одеси, позивачу дійсно спричинено майнову шкоду, розмір якої встановлено висновком експерта, а тому позов про стягнення майнової шкоди внаслідок ДТП підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується наступним.
В позовній заяві позивачем заявлено розмір витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн., яку він просив стягнути з відповідача.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Матеріали справи не містять доказів того, що позивачу надавалась правнича допомога адвоката, а саме, відсутній договір про надання правничої допомоги, відсутні докази розміру та оплати послуг адвоката, що унеможливлює стягнення судом вартості цих послуг з відповідача.
Також судом не може бути встановлено розмір витрат на підготовку експертного висновку, так як позивачем не надано доказів того, що він поніс витрати на підготовку експертного висновку.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1188 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 82, 89, 137,139,141, 223,258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_3, який зареєстрований в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4, який зареєстрований в АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 735 (сімсот тридцять п'ять) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси, яка подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 22 січня 2019 року.

Суддя: Ю.В. Тополева