Номер провадження: 22-ц/813/2202/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2018 року (одноособово суддя Домусчі Л.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

14.08.2017 року ОСОБА_2 звернувся із позовом до ОСОБА_3 про розірвання між ними шлюбу, укладеного 09.02.2013 року у Малиновському районному м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис №136.

Позов обґрунтовано наступним.

Позивач із відповідачкою перебували у шлюбі з 09.02.2013 року. На теперішній час між сторонами склались взаємовідносини при яких наявність факту шлюбу порушує права позивача. Укладення шлюбу з боку відповідачки, на думку позивача, було спрямоване лише на отримання матеріальної вигоди від стосунків із позивачем. Так, у 2014 році, після придбання квартири і оформлення її на ім'я відповідачки, спілкування між подружжям припинилось, відповідачка стала уникати будь-якого спілкування із позивачем, змінила замки у квартирі і виставила його речі.

Посилаючись на те, що з 2014 року вони фактично не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам, позивач просив позов задовольнити.

Представник позивача підтримала позов у суді першої інстанції, відповідачка не приймала участі у судовому засіданні 24.05.2018 року.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24.05.2018 року позов ОСОБА_2 задоволено: суд розірвав шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 09.02.2013 року у Малиновському районному у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.10.2018 року заяву відповідачки ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 24.05.2018 року залишено без задоволення.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_3 просить заочне рішення суду від 24.05.2018 року скасувати і надати строк для примирення подружжя протягом шести місяців.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга відповідачки зазначає: всупереч ст. 190 ПК України суд інстанції не надіслав на її адресу копію позовної заяви, чим на надав можливості подати відзив на позов, а також заперечення проти розірвання шлюбу; відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд повинен з'ясувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позивача щодо розірвання шлюбу; під час розгляду справи у судовому засіданні був присутнім лише представник позивача, у зв'язку з чим суд не мав можливості з'ясувати дійсні мотиви позивача та прийняти обґрунтоване рішення стосовно взаємовідносин подружжя; із позовними вимогами позивача про розірвання шлюбу вона не згодна і вважає, що їхні стосунки не зжили себе та між ними можливе примирення; суд повинен застосувати заходи для збереження сім'ї та надати час на примирення.

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Позивач не скористався своїм правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

09.02.2013 року між ОСОБА_2, громадянином республіки Філіппіни та громадянкою України ОСОБА_4 укладено шлюб, який зареєстрований у Малиновському районному м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис №136 (а.с.7).

Дітей від шлюбу у сторін не має.

11.04.2018 року позивач звернувся до суду із нотаріально посвідченою заявою про розгляд справи за його відсутності із посиланням на те, що сім'я позивачка і відповідачки розпалася, позивач постійно проживає у м. Києві, з моменту подачі позовної заяви про розірвання шлюбу (14.08.2017 року) обставини справи не змінились, стосунки між сторонами не налагодились, подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі і час для примирення не потрібен (а.с.53).

Суд апеляційної інстанції нові обставини не встановлював і нові докази не досліджував.

Між сторонами виникли правовідносини з припинення шлюбу, які регулюються нормами СК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що між сторонами склались відносини, при яких збереження сім'ї неможливе, подальше спільне життя суперечить інтересам подружжя, шлюб між сторонами носить формальний характер (а.с.64,65).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст. ст. 110 ч.1, 111 ч.1, 112 ч.ч.1,2 СК України).

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у шлюбі з лютого 2013 року, від шлюбу дітей не мають, за ствердженнями позивача вони з відповідачкою фактично не підтримують сімейні стосунки з 2014 року.

Станом на квітень 2018 року сторони дійсно проживали окремо в різних містах, що вбачається із заяви позивача від 11.04.2018 року.

Відповідачка у заяві про перегляд заочного рішення суду (а.с.75,76) та в апеляційній скарзі (а.с.103,104) не заперечує доводів позивача про те, що вони разом із позивачем тривалий час не проживають і сімейні стосунки не підтримують.

У засіданні колегії суддів представник позивача пояснила, що позивач з 2014 року проживає у м. Києві, на теперішній час у позивача є нова сім'я, а тому збереження сім'ї і примирення з відповідачкою є неможливим.

Протягом розгляду справи в суді першої інстанції (з серпня 2017 року по травень 2018 року), а також протягом розгляду справи в суді апеляційної інстанції (з листопада 2018 року по квітень 2019 року) сторони не вчинили жодної дії задля примирення та збереження сім'ї.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, шлюб між сторонами носить формальний характер є правильним.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи відповідачки у скарзі про те, що: судне надіслав на її адресу копію позовної заяви, чим на надав їй можливості подати відзив на позов й надати заперечення проти розірвання шлюбу; під час розгляду справи у судовому засіданні був присутнім лише представник позивача, у зв'язку з чим суд не мав можливості з'ясувати дійсні мотиви позивача та прийняти обґрунтоване рішення стосовно взаємовідносин подружжя; із позовними вимогами позивача про розірвання шлюбу вона не згодна і вважає, що між ними можливе примирення; суд повинен застосувати заходи для збереження сім'ї та надати час на примирення, - не заслуговують на увагу.

З 12.12.2017 року відповідачці достовірно відомо про наявність у суді спору про розірвання шлюбу, однак з грудня 2017 року відповідачка, як сторона у справі, рухом справи в суді не цікавилась, поштову кореспонденцію суду не отримувала (а.с.23,39,40).

З матеріалів справи вбачається і не спростовано відповідачкою, що сторони з 2014 року фактично разом не проживають, сімейних стосунків не підтримують.

За таких обставин, подальше збереження шлюбу між сторонами, насамперед, суперечить інтересам інтересам одного із подружжя, у даному випадку, інтересам позивача.

Протягом розгляду справи в суді (з серпня 2017 року по квітень 2019 року) сторони, зокрема відповідачка не вчинили жодних дій для примирення та збереження сім'ї.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки позивач довів свої вимоги щодо неможливості збереження сім'ї, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а рішення суду залишає без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.ч.1,2 ЦПК України).

Колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу відповідачки на рішення суду, яким позов позивача задоволено, тому відповідачка не має права на відшкодування судових витрат.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2018 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 03.04.3019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков