Справа № 353/1255/18
Провадження № 2/353/75/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіна У.Ю.

з участю секретаря судового засідання Мороз М.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тлумацької міської ради обєднаної територіальної громади Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Стефаника, 9, в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 06.06.2004 року. Свої вимоги обґрунтовував тим, що у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме свідоцтва про право власності на нерухоме майно, йому в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявився, однак у позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 2 Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за ОСОБА_2, який був головою двору, значилось господарство, розташоване по вул. Стефаника, 9, в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 3). Згідно копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 22.05.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: вул. Стефаника, 9, с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, побудовані у період з 1961 по 1970 роки та не є самовільним будівництвом (а.с. 9-12).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_2 в цілому належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Стефаника, 9, с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області.

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 14). 14.01.1990 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Паньків», що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 (позивач), ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 13).

06.06.2004 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Ще за життя ОСОБА_2 посвідчив на ім'я ОСОБА_1 (позивач) заповіт, яким заповів йому все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 03.02.2004 року (а.с. 6).

В силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.) малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

ОСОБА_1 (позивач), будучи неповнолітнім на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 232/2018 від 06.11.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_2 (а.с. 62-75), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину та прийняли її, немає. Також згідно довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 254 від 08.08.2018 року ОСОБА_2 на день смерті проживав та був зареєстрований один ІНФОРМАЦІЯ_3, інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не було (а.с. 4).

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по вул. Стефаника, 9, в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

Позивачу ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по вул. Стефаника, 9, в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, після смерті ОСОБА_2, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_7 за № 865/02-31 від 26.11.2018 року (а.с. 7).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме в сумі 899,06 грн.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителем ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Стефаника, 9, с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителю ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, сплачений ним по квитанціях № 94.49.1/22103190 від 03.12.2018 року та № 38.49.1/22719468 від 20.12.2018 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 899 (вісімсот девяносто девять) гривні 06 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий У.Ю. Луковкіна