Провадження № 2/161/352/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2019 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьку цивільну справу № 161/14096/16-ц за позовною заявою ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитами,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "УкрСиббанк" звернулося до суду з позовомдо ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитами. Просить суд ухвалити рішення про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750) з ОСОБА_3 заборгованість по процентах за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 29 березня 2007 року в розмірі 109 694,09 доларів США. Ухвалити рішення про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750) з ОСОБА_3 заборгованість по процентах за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 04 травня 2007 року в розмірі 80 370,22 доларів США. Ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок №0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750) суму сплаченого судового збору в розмірі 73 164,44 грн. з підстав, викладених в позовній заяві.

Заочним рішенням суду від 25 січня 2017 року позовну заяву ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитами задоволено повністю.

Ухвалою суду від 12 травня 2017 року заяву ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 про заміну стягувача задоволено частково. Замінено стягувача у виконавчому провадженні № 53681422 стосовно примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду № 161/14096/16-ц від 16 березня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором 0 від 29 березня 2007 року, а саме: ПАТ «Укрсиббанк» на ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 07 серпня 2017 року заяву ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5 про заміну стягувача задоволено частково. Замінено стягувача у виконавчому провадженні № 53681422 стосовно примусового виконання виконавчого листа Луцького міськрайонного суду № 161/14096/16-ц від 16 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 04 травня 2007 року, а саме: ПАТ «Укрсиббанк» на ОСОБА_5.

Ухвалою суду від 21 грудня 2017 року заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 січня 2017 року ухвалене у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитами скасувано і призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

09 липня 2018 року до суду надійшов відзив адвоката ОСОБА_2 в інтересах відповідача ОСОБА_6 на позовну заяву ПАТ «Укрсиббанк».

Ухвалою суду від 07 серпня 2018 року залучено до участі в цивільній справі № 161/14096/16-ц за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, як правонаступника ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_5.

28 вересня 2018 року представником позивача ОСОБА_4 подано до суду заяву про зміну предмету позову.

Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 0 від 29 березня 2007 року в сумі 2 426 397,74 гривень, яка складається з:

- відсотків на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 634 224,00 гривень;

- 3 % річних в розмірі 134 812,06 гривень;

- інфляційних нарахувань в розмірі 1 078 496,52 гривень;

- пені за порушення основного зобовязання в розмірі 462 717,83 гривень;

- пені за порушення строків сплати процентів в розмірі 116 147,33 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 0 від 04 травня 2007 року в сумі 1 177 669,83 гривень, яка складається з:

- відсотків на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 318 677,69 гривень;

- 3 % річних в розмірі 65 991,26 гривень;

- інфляційних нарахувань в розмірі 513 265,40 гривень;

- пені за порушення основного зобовязання в розмірі 237 388,09 гривень;

- пені за порушення строків сплати процентів в розмірі 42 347,39 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 54 061,01 гривень та витрати позивача на професійну правничу допомогу.

16 жовтня 2018 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах відповідача ОСОБА_6 подав до суду заперечення на заяву про зміну предмета позову.

17 жовтня 2018 року представником позивача ОСОБА_4 подано до суду відповідь на відзив.

25 жовтня 2018 року представником позивача ОСОБА_4 подано до суду відповідь на заперечення на заяву про зміну предмету позову.

25 жовтня 2018 року представником позивача ОСОБА_4 подано до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог.

Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 0 від 29 березня 2007 року в сумі 2 810 675,46 гривень, яка складається з:

- відсотків на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 781 010,90 гривень;

- 3 % річних в розмірі 176 671,51 гривень;

- інфляційних нарахувань в розмірі 1 243 266,82 гривень;

- пені за порушення основного зобовязання в розмірі 487 386,74 гривень;

- пені за порушення строків сплати процентів в розмірі 122 339,49 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором № 0 від 04 травня 2007 року в сумі 1 405 392,32 гривень, яка складається з:

- відсотків на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 407 167,94 гривень;

- 3 % річних в розмірі 89 856,59 гривень;

- інфляційних нарахувань в розмірі 613 718,77 гривень;

- пені за порушення основного зобовязання в розмірі 250 043,97 гривень;

- пені за порушення строків сплати процентів в розмірі 44605,05 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 63 241,01 гривень та витрати позивача на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 161/14096/16-ц за позовною заявою ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом та призначено справу до судового розгляду.

31 жовтня 2018 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах відповідача ОСОБА_6 подав до суду заперечення на відповідь на відзив.

Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позов та просила його задовольнити. Жодних пояснень по суті не надала. Пояснила, що всіма питаннями займається адвокат.

Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, заяві про зміну предмету позову, збільшення розміру позовних вимог та поданих заявах по суті. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_7 (ОСОБА_6, ОСОБА_3) Л.М., в судовому засіданні через мережу «Skype» суду пояснила, що позов не визнає. В рахунок погашення заборгованості за кредит в неї забрали ресторанний комплекс.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлений позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та поданих заявах по суті. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду й такої ж якості.

За кредитним договором, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення §1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (чч.1, 2 ст.1054 ЦК).

Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Рішенням суду від 24 лютого 2011 року позовну заяву ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 04 травня 2007 року в розмірі 733 236,29 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсиббанк» 1 700,00 гривень сплаченого судового збору та 120 гривень сплачених витрат на ІТЗ розгляду справи.

Рішенням суду від 06 грудня 2013 року позовну заяву ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 в користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк заборгованість за кредитним договором № 0 від 29.03.2007 року в розмірі 1497911 (один мільйон чотириста девяносто сім тисяч девятсот одинадцять) грн. 83 коп. Стягнуто з ОСОБА_6 в користь Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк сплачений судовий збір в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 (двісті пятдесят) грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_1 України, - і за її межами.

29 серпня 2011 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист в цивільній справі № 2-1737/2011 (а.с. 59-60).

28 квітня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області було видано виконавчий лист в цивільній справі № 2-2896/2011 (а.с. 57-58).

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на день звернення ПАТ «Укрсиббанк» до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитами рішення суду від 24 лютого 2011 року та від 06 грудня 2013 року виконані не були. У звязку з чим, згідно розрахунку сторони позивача, в ОСОБА_7 виникла заборгованість перед ОСОБА_5 як правонаступником ПАТ «Укрсиббанк» по процентам за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 29 березня 2007 року в розмірі 2 810 675,46 гривень, яка складається з:

- відсотків на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 781 010,90 гривень;

- 3 % річних в розмірі 176 671,51 гривень;

- інфляційних нарахувань в розмірі 1 243 266,82 гривень;

- пені за порушення основного зобовязання в розмірі 487 386,74 гривень;

- пені за порушення строків сплати процентів в розмірі 122 339,49 гривень.

Крім того, згідно розрахунку сторони позивача, в ОСОБА_7 виникла заборгованість перед ОСОБА_5 як правонаступником ПАТ «Укрсиббанк» по процентам за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 04 травня 2007 року в розмірі 1 405 392,32 гривень, яка складається з:

- відсотків на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 407 167,94 гривень;

- 3 % річних в розмірі 89 856,59 гривень;

- інфляційних нарахувань в розмірі 613 718,77 гривень;

- пені за порушення основного зобовязання в розмірі 250 043,97 гривень;

- пені за порушення строків сплати процентів в розмірі 44605,05 гривень.

Судом не приймаються до уваги твердження представника відповідача адвоката ОСОБА_2 щодо одночасної зміни і предмету, і підстав позову при поданні представником позивача до суду заяви про зміну предмету позову. Оскільки, на думку суду, єдиною підставою позову в обох випадках виступає невиконання відповідачем рішень суду від 24 лютого 2011 року та 06 грудня 2013 року відповідно. При цьому, предметом первісного позову було стягнення заборгованості за процентами, встановленими умовами кредитного договору. В той час як в заяві про зміну предмету позову предметом позову є стягнення заборгованості за процентами, встановленими безпосередньо ЦК України.

В той же час, представник відповідача адвокат ОСОБА_2, заперечуючи щодо розміру заборгованості, та вказуючи на неточності в розрахунках сторони позивача, власного розрахунку заборгованості до суду не подав. Від нього не надходило клопотання про призначення судової економічної експертизи та не подано жодних доказів на підтвердження своїх заперечень.

Також не приймаються до уваги твердження представника відповідача адвоката ОСОБА_2 щодо пропущення стороною позивача строків позовної давності. Оскільки судом достовірно встановлено, що обрахунок заборгованості ОСОБА_7 перед правонаступником позивача ОСОБА_5 здійснено в межах строків загальної та спеціальної позовної давності відповідно.

При цьому, безпідставними, на думку суду, є нарахування стороною позивача пені за порушення основного зобовязання за договорами про надання споживчого кредиту №0 від 29 березня 2007 року та про надання споживчого кредиту №0 від 04 травня 2007 року в розмірі 487 386,74 гривень та 250 043,97 гривень відповідно. Оскільки судом достовірно встановлено, що вказані кредитні договори припинили свою дію у звязку із зміною строку виконання. А тому за таких обставин, основне зобовязання взагалі відсутнє.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що станом на день звернення ПАТ «Укрсиббанк» до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитами рішення суду від 24 лютого 2011 року та від 06 грудня 2013 року виконані не були. У звязку з чим, в ОСОБА_7 виникла заборгованість перед ОСОБА_5 як правонаступником ПАТ «Укрсиббанк» по процентам за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 29 березня 2007 року в розмірі 2 323 288,72 гривень, з яких: відсотки на рівні облікової ставки НБУ в сумі 781 010,90 гривень; 3% річних в сумі 176 671,51 гривень; інфляційні нарахування в сумі 1 243 266,82 гривень; пені за порушення строків по сплаті відсотків в сумі 122 339,49 гривень. А також в ОСОБА_7 виникла заборгованість перед ОСОБА_5 як правонаступником ПАТ «Укрсиббанк» по процентам за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 04 травня 2007 року в розмірі 1 155 348,35 гривень, з яких: відсотки на рівні облікової ставки НБУ в сумі 407 167,94 гривень; 3% річних в сумі 89 856,59 гривень; інфляційні нарахування в сумі 613 718,77 гривень; пені за порушення строків по сплаті відсотків в сумі 44 605,05 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача виниклої заборгованості та судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем ПАТ «УкрСиббанк» при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 73 164,44 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь правонаступника позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 33 241,01 гривень.

При цьому, не підлягають до стягнення з відповідача на користь правонаступника позивача судові витрати на правову допомогу. Оскільки в матеріалах справи відсутній акт прийому-передачі виконаних робіт щодо надання правової допомоги стороні позивача. Що унеможливлює суду встановити факт виконання представником взятих на себе обовязків та оплату правонаступником позивача саме цієї виконаної роботи.

Керуючись ст. ст. 509, 512, 526, 599, 611, 625 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 12, 18, 76-81, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 заборгованість по процентам за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 29 березня 2007 року в розмірі 2 323 288,72 гривень, з яких:

- Відсотки на рівні облікової ставки НБУ в сумі 781 010,90 гривень;

- 3% річних в сумі 176 671,51 гривень;

- Інфляційні нарахування в сумі 1 243 266,82 гривень;

- Пені за порушення строків по сплаті відсотків в сумі 122 339,49 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 заборгованість по процентам за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 04 травня 2007 року в розмірі 1 155 348,35 гривень, з яких:

- Відсотки на рівні облікової ставки НБУ в сумі 407 167,94 гривень;

- 3% річних в сумі 89 856,59 гривень;

- Інфляційні нарахування в сумі 613 718, 77 гривень;

- Пені за порушення строків по сплаті відсотків в сумі 44 605,05 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 33 241,01 гривень.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обємі складено

04 квітня 2019 року.

Суддя: В.В. Ковтуненко