Провадження № 2-с/592/2/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Хитров Б.В., за участю секретаря судового засідання Тіптюк В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про скасування судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, -

Встановив:

До Ковпаківського районного суду м. Суми 27.12.2018 р. із заявою про скасування судового наказу звернувся представник ПАТ «СМНВО», який просить скасувати судовий наказ № 592/18128/18 від 03.12.2018 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з 16.03.2018 р. по 30.09.2018 р. в розмірі 10697,53 грн., через те, що він не погоджується з сумою стягнутої заробітної плати оскільки вважає, що доказом наявності заборгованості по заробітній платі товариства перед боржником не може виступати розрахунковий лист.

Відповідно до ч.1 с.170 ЦПК України, боржник має право протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною 3 ст.171 ЦПК України встановлено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу.

Судом встановлено, що 03.12.2018 р. за заявою ОСОБА_1 видано судовий наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з 16.03.2018 р. по 30.09.2018 р. в розмірі 10697,53 грн.

Представник ПАТ «СМНВО» в заяві про скасування вищевказаного наказу зазначає, що не погоджується з сумою стягнутої заробітної плати та вважає, що дана сума не підтверджена належними, допустимим та достовірними доказами. Крім того зазначає, що розрахунковий листок, виданий Товариством, не може виступати доказом наявності заборгованості Товариства по заробітній платі перед стягувачем.

Одна суд зазначає, що представником боржника не надано жодного доказу як в підтвердження, так і в спростування наявності заборгованості ПАТ «СМНВО» перед ОСОБА_1 по заробітній платі за період з 16.03.2018 р. по 30.09.2018 р. в розмірі 10697,53 грн.

Також представник боржника як в своїй заяві, так і в доданих до неї документах не зарепетує та не спростовує обставин, що розрахунковий лис («корінець») видавався не ПАТ «СМНВО», та те, що сума, зазначена в ньому, не відповідає дійсності.

Крім того відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23.12.2011 р. «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

В заяві про скасування судового наказу, представник ПАТ «СМНВО» не погоджується із сумою стягнутої заробітної плати не через невизнання її розміру, а через те, що вважає, що доказом наявності заборгованості по заробітній платі товариства перед боржником не може виступати розрахунковий лист.

В той же час в постанові від 01.11.2018 р. по цивільній справі №592/8330/18 Апеляційний суд Сумської області в аналогічній справі зазначив - виходячи з положень ст.ст. 76, 77, 79 ЦПК, суд вірно поклав в основу свого рішення розрахунковий лист, про який йшла мова вище і який містить інформацію щодо предмета спору.

Суд керується тим, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідач на порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, Конвенції Міжнародної організації праці № 158 від 22 червня 1982 року не надав належних, достовірних і достатніх доказів на підтвердження обставин того, що розмір заборгованості по заробітній платі не відповідає відомостями викладеним у розрахунковому листі, який видається працівнику самим роботодавцем, та доказів, що розрахунковий лист, копія якого міститься в матеріалах справи, не видавався працівнику роботодавцем, тому вважає за необхідне повернути заяву про скасування судового наказу без розгляду.

Виходячи з вищевказаного та керуючись ст.ст. 170-171 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про скасування судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але невиплаченої заробітної плати повернути без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Б.В. Хитров