Справа № 456/4549/18
Провадження № 2-о/456/16/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ :

Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 Андрієвною, яка померла 13.04.2018 в селі Грабовець Стрийського району Львівської області, вул. Нова, 9, на час відкриття спадщини. Заяву мотивує тим, що 13.04.2018 померла її мати ОСОБА_2 За життя 23.11.2015 її мати склала заповіт, яким все належне їй майно, а саме: земельну ділянку розміром 0,5400 га, розташовану на території Семигинівської сільської ради Стрийського району, заповіла їй. Також вказує, що її мати була пенсіонером та за станом здоровя потребувала сторонньої допомоги, а тому з березня 2015 року постійно проживала з нею в її будинку № 9 по вул. Нова в с. Грабовець Стрийського району Львівської області. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері з підстав пропуску шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини. А тому для подальшого оформлення спадкових прав та реалізації свого права на спадкування за заповітом їй необхідно в судовому порядку встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву підтримала, просить суд її задовольнити. Пояснила, що її матір ОСОБА_2 була мешканкою с. Семигинів Стрийського району. Однак, так як вона була особою похилого віку, хворіла, у звязку з чим потребувала постійного догляду та піклування, в березні 2015 року вона забрала матір до себе в будинок для проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, однак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, заявлені вимоги визнає та просить встановити факт спільного проживання його сестри ОСОБА_1 з їх матірю ОСОБА_2

Суд, заслухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, давши належну оцінку зібраним доказам по справі, приходить до переконливого висновку, що заява є належним чином обґрунтованою та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Заявниця скористалася своїм правом та звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки не може успадкувати майно, яке належало її матері.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ЯР № 858551, актовий запис №28, ОСОБА_4 народилась 10.06.1948, її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_2 /а.с. 5/.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії І-АБ № 342550 від 26.08.1972, виданого Дулібською сільською радою Стрийського району, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб та після реєстрації одруження ОСОБА_4 присвоєно прізвище Каспер /а.с. 6/.

Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 342351 від 20.03.2012 ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 0,5400 га, розташованої на території Семегинівської сільської ради Стрийського району, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва /а.с. 9/.

За життя матір заявниці ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 23.11.2015 секретарем виконкому Семегинівської сільської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_7, відповідно до якого ОСОБА_2 зробила розпорядження про те, що належне їй право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ЯБ № 342351, заповідає ОСОБА_1 /а.с. 10/.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 505322, актовий запис № 3, виданого виконавчим комітетом Семегинівської сільської ради Стрийського району Льівівської області, мати заявниці ОСОБА_2 померла 13.04.2018 /а.с. 4/.

Таким чином, заявниця ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Семегинівської сільської ради після смерті матері ОСОБА_2, що стверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про смерть та заповітом, копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Із роз'яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 07.11.2018 у справі за № 336/709/18-ц.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Так, у судовому засіданні встановлено, що заявниця зверталась у Стрийську державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак відповідно до листа завідувача Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області ОСОБА_8 №12/02-14 від 03.01.2019 заявницю ОСОБА_1 повідомлено про те, що нею пропущено строк для прийняття спадщини, тому їй необхідно звернутись до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Заявниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією паспорта громадянина України /а.с. 8/.

Згідно з довідкою, виданою Грабовецькою сільською радою Стрийського району Львівської області № 1540 від 14.11.2018, ОСОБА_2 проживала разом зі своєю дочкою ОСОБА_1 однією сімєю в с. Грабовець Стрийського району Львівської області з 10.03.2015 року по день її смерті /а.с. 7/.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснили суду, що є сусідами ОСОБА_1, яка проживала разом зі своєю матірю ОСОБА_2 за адресою: с.Грабовець Стрийського району по вул. Нова, 9, починаючи з 2015 року і по день її смерті 13.04.2018, здійснювала догляд за нею, так як вона була похилого віку та постійно хворіла.

Суд надає віри показанням допитаних свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, оскільки такі є логічними, достовірними та чітко підтверджують обставини, викладені заявницею ОСОБА_1 у поданій заяві про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявниця, і вони є такими, що дозволяють встановити факт, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 13.04.2018. Одночасно суд бере до уваги і той факт, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на момент її смерті.

Керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319, 354ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на час відкриття спадщини постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4 зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 13.04.2018.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений судом 17.01.2019.

Суддя Л.В.Гула