Справа № 415/7891/18
Провадження № 2/415/350/19
"17" січня 2019 р. м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області
в складі головуючого судді Луньової Д.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Нестеренка С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Лисичанського міського суду Луганської області звернулася позивачка, ОСОБА_1, із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те що, між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів. Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей. Подружні стосунки між сторонами були припинені через втрату взаєморозуміння. На примирення не згодна. Спору про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю не має. У зв'язку з викладеним, просить шлюб з відповідачем розірвати.
Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду відповідач не повідомив. Заперечень на позов ним надано не було.
У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи.
Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи.
У зв'язку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши докази у справі суд встановив:
З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 24 червня 2000 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 24 червня 2000 року, про що зроблено відповідний актовий запис №199, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - ОСОБА_2, дружині - ОСОБА_1.
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 11 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, що сторони мають неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого 20 грудня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Лисичанська, що сторони мають сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припиненні у травні 2016 року, спільне господарство сторони не ведуть.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Неповнолітня дитина залишається проживати разом із позивачкою.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 24, 110-115 СК України, ст.ст. 263,265,268,273,280,354 ЦПК України , суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 24 червня 2000 року Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, Україна актовий запис № 199 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_4 - розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку в Луганському апеляційному суді шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: Д.Ю.Луньова