Справа № 209/3015/18
Провадження № 2/209/322/19
14 січня 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
за участі секретаря Герасимчук І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 24 березня 1990 року в Дніпровському відділі ЗАГС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом № 278.
На обґрунтування позову зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 березня 1990 року. Неповнолітніх дітей не мають. З серпня 2018 року вони остаточно припинили сімейно-шлюбні відносини, оскільки на протязі тривалого часу між ними склалися напружені стосунки через періодичне зловживання відповідачем алкогольними напоями. Відповідач вчиняв сварки, застосовував до неї та до їх повнолітньої дочки фізичне насилля, перешкоджав користуватися комунальними послугами, що було підставою для звернення до поліції. Змінювати свій спосіб життя відповідач не бажає. Вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, її збереження є неможливим, а шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Власенко».
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, їй зрозумілий порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та не подав відзив на позовну заяву.
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 березня 1990 року в Дніпровському відділі ЗАГС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, за актовим записом № 278, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 6).
Неповнолітніх дітей сторони не мають.
Як зазначено в позові, з серпня 2018 року сторони остаточно припинили сімейно-шлюбні відносини, і позивач наполягає на розірванні шлюбу.
Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ч.2 ст. 112 СК України ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню.
Відповідно до 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 704,80 грн. сплаченого судового збору.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280 - 282 ЦПК України, суд
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Розірвати шлюб міжОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 березня 1990 року в Дніпровському відділі ЗАГС м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 278.
Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище «Власенко».
Стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, 704,80 грн. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.