Справа № 755/4318/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Астахової О.О.,

при секретарях: Неділько Л.Л., Якименко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном, -

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про усунення перешкод у користуванні майном.

Позивач просить суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні загальним коридором та квартирою АДРЕСА_1, шляхом приведення загального коридору в належний протипожежний та санітарний стан та демонтажу вбудованих шаф, прибирання дощок, сміття, негабаритних речей, які знаходяться в загальному коридорі між квартирами АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1.

Позивач також просить суд розглядати дану цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження без її участі, а також стягнути на свою користь суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн.

Мотивуючи вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У квартирі АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_2. Квартири позивача та відповідача знаходяться поруч та поєднуються загальним коридором.

Відповідачем ОСОБА_2 без згоди позивача та будь-якої дозвільної документації поруч із квартирою № 214, яка належить позивачу, побудовано стелажі та вбудовані шафи, а також у загальному коридорі накопичується сміття, дошки, негабаритні речі, що позбавляє позивача безперешкодно користуватися загальним коридором, ускладнюють прохід до квартири, яка належить позивачу, унеможливлюють унесення до квартири габаритних речей, чим позбавляють можливості в повній мірі користуватися своєю власністю. Крім того, з огляду на такі неправомірні дії відповідача порушено санітарний та пожежний стан коридору, який перебуває у спільній власності сторін.

Оскільки досудове врегулювання спору виявилось неможливим і ОСОБА_2 не виконує приписи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про зобов'язання терміново привести у належний стан загальний коридор, позивач змушена звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29 березня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про усунення перешкод у користуванні майном залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків (а.с. 30).

05.04.2018 позивачем до суду подано заяву про зменшення (уточнення) позовних вимог. В якій позивач з аналогічних підстав просить суд зобов'язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні загальним коридором та квартирою АДРЕСА_1, шляхом приведення загального коридору в належний протипожежний та санітарний стан та демонтажу вбудованих шаф, прибирання дощок, сміття, негабаритних речей, які знаходяться в загальному коридорі між квартирами АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1. А також стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 квітня 218 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про усунення перешкод у користуванні майном. У клопотанні позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами спрощеного провадження відмовлено, та проведено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено її до підготовчого засідання. (а.с. 43).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 липня 2018 року залучено в якості третьої особи ОСОБА_4. Направлено на її адресу позов з долученими до неї додатками та роз'яснено право надати свої пояснення по суті спору.

11.10.2018 відповідачем Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до суду подано відзив на позовну заяву, у якому Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 у частині залучення підприємства в якості відповідача по справі. Мотивуючи тим, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» не може бути суб'єктом порушення норм права, передбачених ст.ст. 177, 179 ЖК України, у зв'язку з тим, що диспозиція вищевказаних норм права передбачає обов'язок громадян по забезпеченню схоронності жилих будинків, користування будинками (квартирами) повинно ними здійснюватися з додержанням вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, тобто суб'єктом правопорушення може бути тільки фізична особа. (а.с. 69-71).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2018 року закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 81).

У судове засідання учасники справи не з'явились, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Від позивача та представника відповідача Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до суду надійшли заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа у судове засідання не з'явилися повторно, хоча про день, час та місце розгляд справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи, заяв з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, суду не надано. Відповідач правом на подання до суду відзиву не скористалась. Третя особа пояснень на адресу суду не направляла.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу у відсутність нез'явившихся осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується даними Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна. (а.с.9,10).

У квартирі АДРЕСА_2, зареєстрована відповідач ОСОБА_2, що підтверджується відомостями обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві. (а.с.28).

Відомостей чи перебуває квартира АДРЕСА_2 у приватній власності, або належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, суду не надано.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 94 ЦПК України).

Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам'яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет) (ст. 100 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Чинним законодавством визначено процесуальні обов'язки сторін, які останні повинні сумлінно дотримуватися.

Матеріали справи містять припис Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», від 23.10.2017 року та від 25.10.2017 року направлений на адресу АДРЕСА_1, із вимогою прибрати загальний коридор сходової клітини, та дотримуватись правил користування загальним коридором. Означені приписи вручені не були. (а.с.13,14).

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право та/або відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач просить зобов'язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні загальним коридором, шляхом приведення його відповідачем в належний протипожежний та санітарний стан та демонтаж вбудованих шаф, прибирання дощок, сміття, негабаритних речей, які знаходяться в загальному коридорі між квартирами АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1.

Згідно із ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За положеннями ч. 4 ст. 189 ЖК України особи винні у незаконному переобладнанні та/або переплануванні жилих будинків (квартир), інших жилих приміщень, призначених та придатних для постійного або тимчасового проживання, нежилих приміщень, розташованих у жилих будинках, та/або використанні їх не за призначенням несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством.

Разом з тим, доказів на підтвердження обставин того, що з вини відповідача ОСОБА_2 відбулось незаконне переобладнання та/або перепланування загального коридору між квартирами АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 суду не надано. Як і не надано відомостей того, ОСОБА_2 являється власником (співвласником) квартири АДРЕСА_2, на якого відповідно до ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України покладено тягар утримання майна та за яким власність зобов'язує.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За положенням ч.1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позивачем, на підтвердження доводів, якими обгрунтовується позовна заява надано суду фотоматеріали, які містять зображення захарещеного сміттям, негабаритними речами приміщення.

Разом з тим, суду не підтверджено належними, допустимими достовірними та достатніми доказами у розумінні ст. ст. 77-81 ЦПК України, що місце зображене на фотокартці є загальним коридором між квартирами АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 та, що приведення загального коридору за вказаною адресою у такий стан відбулось з вини відповідача ОСОБА_2.

Доказів того, що ОСОБА_2 притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП, а саме за порушення правил користування жилими будинками і жилими приміщеннями суду також не надано.

Клопотань про допит в якості свідків, осіб які б могли підтвердити обставини на які позивач посилається в обгрунтування заявлених позовних вимог суду також не заявлялось.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Статтями 77-80 ЦПК України, визначено поняття належності, допустимості, достатності та достовірності доказів.

За встановлених обставин позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними доказами, що з вини відповідача загальний коридор між квартирами АДРЕСА_2 і АДРЕСА_1 знаходиться в неналежному санітарному стані, та ОСОБА_2 не дотримано правил користування загальним коридором.

Ураховуючи зазначене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про залишення без задоволення позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном у зв'язку з недоведеністю позивачем позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 265, 268, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. 189 ЖК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Астахова