Провадження №6/225/105/2019
Справа №225/1708/19
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

29 березня 2019 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі головуючого - судді Качаленко Є.В., за участі секретаря Федорцової І.С., за участю державного виконавця Лощакової С.М., представника стягувача ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області подання державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року до Дзержинського міського суду Донецької області звернувся державний виконавець Торецького міського відділу ДВС України в Донецькій області із поданням про звернення стягнення на майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку на підставі ч.4 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження". В обґрунтування подання державний виконавець зазначив наступне.

На примусовому виконанні у Торецькому МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області знаходиться виконавче провадження №57665828 відкрите на підставі виконавчого листа №2/8254/2010 виданого 14 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором №ЕД 067-07 від 22.11.2007 року у розмірі 138609,91 грн. Дане виконавче провадження відкрито на підставі заяви ПАТ КБ "Приватбанк". 14.11.2018 року державним виконавцем з представниками ПАТ КБ "Приватбанк" було здійснено вихід за місцем проживання боржника, а саме: м. Торецьк, вул. Маяковського, 42/15. Під час виходу за місцем проживання було встановлено, що боржник ОСОБА_2 за даною адресою не проживає вже тривалий час, державним виконавцем залишено виклик боржнику ОСОБА_2 до Торецького МВ ДВС, про що було складено акт державного виконавця. Державним виконавцем було здійснено запити до контрольно-ревізійних установ з метою перевірки майнового стану боржника. Згідно відповіді з ДВС України № від 14.11.2018 року у боржника було виявлено відкриті рахунки у банківських установах, на підставі цього 07.12.2018 року державним виконавцем було накладено арешт на кошти боржника на усіх виявлених рахунках. 11.12.2018 року надійшла відповідь від ПАТ КБ "Приватбанк", що рахунки які належать ОСОБА_2 на теперішній час закриті, баланс рахунків нульовий. Згідно відповіді з реєстр "НАІС Головного сервісного центру МВС України" встановлено, що транспортні засоби на які можливо звернути стягнення у боржника ОСОБА_2 відсутні. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було встановлено, що боржнику на праві власності належить квартира за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Фадєєва, 92/2 (звернути стягнення на яку неможливо, у звязку з тим, що на теперішній час вона знаходиться на тимчасово окупованій території), а також квартира за адресою: АДРЕСА_1. Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за даним боржником існує обтяження, а саме заборона на відчуження нерухомого майна,на підставі договору іпотеки № 196 ЕД, р.№ 5596 від 22.11.2007 року видана приватним нотаріусом ОСОБА_3, обєктом даного обтяження є нежиле приміщення, влаштоване приміщення за адресою Донецька область м.Торецьк вул. Стаханова будинок 6 приміщення 49 номер РПВН: 17872413, іпотекодержателем є ПАТ КБ "ПриватБанк". Державним виконавцем разом з представниками ПАТ КБ "Приватбанк" було проведено опис та арешт майна боржника приміщення, а саме нежиле приміщення, влаштоване приміщення за адресою Донецька область м.Торецьк вул. Стаханова будинок 6 приміщення 49 номер РПВН: 17872413, загальна площа 56.7 кв.м. Представник стягувача ПАТ КБ "ПриватБанк" надав державному виконавцю копію договору іпотеки № 196 ЕД від 22.11.2007, а також копію договору купівлі - продажу № 746363 виданого 22.11.2007 року, з яких вбачається, що власником нежилого приміщення, влаштованого приміщення за адресою: Донецька область м.Торецьк вул. Стаханова буд. 6 прим.49 номер РПВН: 17872413,загальна площа 56.7 кв.м., є ОСОБА_2, однак право власності на дане майно не було зарестровано за боржником належним чином. 03.12.2018 року державним виконавцем з метою забезпечення повного фактичного виконання рішення було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику, відомості про дані обтяження було внесено до відповідних реєстрів. Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларація не надана, будь - яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено. 20.02.2019 року на адресу відділу надійшло клопотання від стягувана ПАТ КБ "ПриватБанк" про звернення державного виконавця до Дзержинського міського суду з заявою про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2, а саме нежилого приміщення, влаштованого приміщення за адресою Донецька область м.Торецьк вул. Стаханова будинок 6 приміщення 49 номер РПВН: 17872413,загальна площа 56.7 кв.м. право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку на підставі ч.4 ст.50 Закону України "Про виконавче провадження", також було надано копію рішення Дзержинського міського суду про дозвіл продажу вказаного предмету іпотеки представникам ПАТ КБ "ПриватБанк". 01.03.2019 року державним виконавцем було направлено вимогу до Відділу реєстрації речових прав, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області, щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме нежилого приміщення, влаштованого приміщення за адресою: Донецька область м.Торецьк вул. Стаханова будинок 6, приміщення 49 номер РПВН: 17872413,загальна площа 56.7 кв.м. з метою подальшої реалізації майна боржника. 13.03.2019 року на адресу відділу надійшло рішення про відмову у державній реєстрації прав власності та їх обтяжень № 45902352. У звязку з чим державний виконавець просить зобовязати представника відділу реєстрації речових прав, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області провести державну реєстрацію права власності на нежиле влаштоване приміщення, що розташоване Донецька обл., м.Торецьк, вулиця Стаханова,6 приміщення 49, номер РПВН: 17872413, загальна площа 56.7 кв.м., за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дозволити звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2, а саме нежилого приміщення, влаштованого приміщення за адресою Донецька область м.Торецьк вул. Стаханова будинок 6 приміщення 49 номер РПВН: 17872413,загальна площа 56.7 кв.м., при примусовому виконанні виконавчого листа №2-8254/2010 виданого 14 грудня 2010 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості в рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № ЕД 067-07 від 22 листопада 2007 року у розмірі 138 609, 91 грн. АСВП № 57665828.

В судовому засіданні державний виконавець Торецького МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області подання підтримав, просив його задовольнити.

Представник стягувача АТ КБ "Приватбанк" в судовому засіданні також просив задовольнити подання державного виконавця Торецького МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області.

Вислухав пояснення учасників, зясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов наступного висновку.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні у Торецькому МВ ДВС ГТУЮ Донецької області знаходиться виконавчий лист №2-8254/2010 виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5. на користь ПАТ КБ "Приватбанк" у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором №ЕД 067-07 від 22.11.2007 року 138 609,91 грн. (а.с.6)

На підставі вищезазначеного виконавчого листа, керуючись ст.ст. 3,4,24,25,26,27 ЗУ "Про виконавче провадження" державним виконавцем Торецького МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області було відкрито виконавче провадження №57665828 (а.с.7)

14.11.2018 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника ОСОБА_2 та було встановлено, що під час виходу за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 не мешкає тривалий час. Залишено виклик державного виконавця та постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.8)

З відповіді з ДФС України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями державним виконавцем було встановлено, що боржник ОСОБА_2 має рахунки відкриті у Костянтинівській філії ПАТ КБ "Приватбанк" (а.с.9)

З довідки представника АТ КБ "Приватбанк" встановлено, що рахунки, які належать ОСОБА_2 1600, 600) на теперішній час закриті, баланс рахунків нульовий, інших рахунків ОСОБА_2 в АТ КБ "Приватбанк" не має. (а.с.10).

Згідно довідки державного виконавця Лощакової С.М. за відомостями у реєстрі "НАІС Головного сервісного центру МВС України" транспортні засоби на які можливо звернути стягнення у боржника ОСОБА_2 відсутні (а.с.11)

Постановою державного виконавця від 20.11.2018 року, у звязку з невиконанням боржником рішення суду, було описано майно, що належить ОСОБА_2 та накладено арешт, а саме: нежиле приміщення влаштоване приміщення за адресою: Донецька область, м. Торецьк, вул.Стаханова, 6 приміщення 49, номер РПВН: 17872413. Загальна площа нежилого приміщення 56,7 м2 (а.с.12).

З копії договору іпотеки №196 ЕД від 22.11.2007 року встановлено, що даний договір було укладено між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ "Приватбанк", з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника ОСОБА_2, що випливають з кредитного договору від 22.11.2007 року № ЕД 067-07. Предметом іпотеки є нежиле влаштоване приміщення, загальною площею 56,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дзержинськ, Донецької області, вул. Стаханова, буд.6 приміщення №49, яке відповідно до договору-купівлі продажу ОСОБА_2 купив у ОСОБА_6 (а.с.13-18)

Разом з цим, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вищевказане нежиле влаштоване приміщення, загальною площею 56,7 кв.м. боржнику ОСОБА_2 не належить, а досі зареєстровано за ОСОБА_6

03.12.2018 року державним виконавцем з метою забезпечення повного фактичного виконання рішення було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження та копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.19-20)

20.02.2019 року представник АТ КБ "Приватбанк" звернувся до Торецького МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області із клопотанням про звернення до Дзержинського міського суду для визнання ОСОБА_2 власником нерухомості нежилого приміщення, влаштоване приміщення за адресою: Донецька область, м. Торецьк, вул. Стаханова, буд.6, приміщення 49 та зобовязати державну реєстраційну службу зареєструвати його власником нерухомості (а.с.21)

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ВЦА м. Торецьк ОСОБА_7 у державній реєстрації права власності на нежиле влаштоване приміщення, що розташоване Донецька область, м. Торецьк, вул. Стаханова, буд.6 приміщення 49 за субєктом ОСОБА_2 відмовлено (а.с.22).

Згідно п.1 ч.2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення на обєкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Як передбачено частиною 6 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно вимог ч. 4 ст. 334 ЦК України, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ст. 440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Також слід врахувати, що рішенням Дзержинського міського суду від 19.06.2014 у справі №225/5278/13-ц звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежиле влаштоване приміщення, загальною площею 56.70, яке розташоване за адресою: Донецька область, м.Дзержинськ, вул.Стаханова, буд.6, прим.49, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № 196 ЕД від 22.11.2007 року) Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_2 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

Як встановлено з матеріалів справи, нежиле приміщення, що розташоване за адресою: Донецька область, м. Торецьк, вул. Стаханова, буд.6, прим.49, на яке державний виконавець просить звернути стягнення, є предметом іпотеки, згідно іпотечного договору №196 ЕД від 22.11.2007 року посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3

З огляду на це суд зазначає наступне.

Згідно статті 1 Закону України "Про іпотеку", іпотека - вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно статті 2 Закону - законодавство України про іпотеку базується на Конституції України і складається з Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Земельного кодексу України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України.

Згідно частини шостої статті 3 Закону - у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Статтею 33 Закону передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст.41 Закону України "Про іпотеку", реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Частиною першою статті 9 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" передбачено, що протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - субєктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі обєкти), статей 41, 43-47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України "Про іпотеку".

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, до яких віднесено місто Торецьк Донецької області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 р. № 79-р) затверджено Перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, до яких віднесено місто Торецьк Донецької області.

Із наведених норм права випливає, що продаж на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України та перебуває в іпотеці, зупиняється.

За змістом частини другої ст.9 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" положення частини першої цієї статті не поширюються на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, за наявності сукупності наступних ознак:

- належить фізичним осаб-підприємцям, юридичним особам-субєктам малого і середнього підприємництва;

- місцем розташування нерухомого майна є територія проведення антитерористичної операції, крім населених пунктів згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону (ч.4 ст.4 - населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, тобто і м.Торецьк);

- оформлене в іпотеку з метою забезпечення виконання зобовязань за договорами, укладеними після 1 січня 2018 року, або за договорами, до яких після 1 січня 2018 року за погодженням сторін вносилися зміни в частині продовження строків виконання зобовязань та/або зменшення розміру процентів, штрафних санкцій.

Відтак, виключення частини другої ст.9 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" не стосується іпотечного майна, про звернення стягнення на яке просить державний виконавець, оскільки предмет іпотеки розташований у місті на лінії зіткнення та оформлений в іпотеку до 1 січня 2018 року.

А тому суд робить висновок, що в період дії Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" на предмет іпотеки - нежиле приміщення за адресою Донецька область м.Торецьк вул. Стаханова будинок 6 прим.49, поширюється частина перша статті 9 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", якою зупиняється дія статті 37, статті 38, статті 40, статей 41, 43-47 Закону України "Про іпотеку".

Суд не погоджується з доводами державного виконавця та представника стягувача, що Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" втратив чинність із посиланням на Указ Президента України №116/2018, з огляду на наступне:

Згідно частин першої-другої ст.11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", Закон втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції; Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення ОСОБА_7 національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Відтак, дія Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" припиниться через шість місяців після дати набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Разом з цим, Указом Президента України від 30 квітня 2018 року №116/2018 "Про рішення ОСОБА_7 національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях»" постановлено (цитата) "Увести в дію рішення ОСОБА_7 національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» (додається, для службового користування)." Будь-яких норм щодо завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України опублікований текст Указу не містить. В свою чергу, Рішення ОСОБА_7 національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» не опубліковано, у звязку з тим, що це документ для службового користування.

Відповідно до статті 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов'язки. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Аналізуючи навдені обставини, суд, не заперечуючи поширені у засобах масової інформації повідомлення про завершення АТО та перехід до формату ООС, доходить висновку, що Закон України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" наразі є чинним, оскільки не було опубліковано та доведено до відома населення Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Слід зауважити, що відповідно до останніх змін абзацу десятого ст. 3 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» (Статтю 3 доповнено абзацом десятим згідно із Законом № 2268-VIII від 18.01.2018), антитерористична операція може здійснюватися одночасно із відсіччю збройної агресії в порядку статті 51 Статуту Організації Обєднаних Націй та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану відповідно до Конституції України та законодавства України.

Враховуючи викладене, оскільки на даний час діють норми частини першої статті 9 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", якими щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) та перебуває в іпотеці (тобто і щодо нежилого приміщення м.Торецьк вул.Стаханова будинок 6 прим.49) зупинена дія статей 41 Закону України "Про іпотеку" (яка передбачає реалізацію предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження"), суд дійшов висновку, що подання державного виконавця про звернення стягнення неможливо задовольнити.

Відповідно, слід відмовити у задоволенні подання і в частині вимог про зобовязання представника відділу реєстрації речових прав ВЦА м.Торецьк провести державну реєстрацію права власності на нежиле влаштоване приміщення, оскільки ці вимоги є похідними від вимог, за якими суд дійшов висновку про їх необгрунтованість, і самі по собі носять характер публічно-правового спору, що має вирішуватись в порядку КАС України.

Керуючись ст.ст. 84, 259, 260, 268, 440 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_2, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року (п.15.5 Перехідних Положень).

Повний текст складено 03.04.2019.

Суддя: