РІШЕННЯ

іменем України

"22" березня 2019 р. Справа № 145/207/19

Провадження № 2/145/325/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Краснянківської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що 05 березня 2018 року в селі Пеньківка Шаргородського району Вінницької області померла його мати ОСОБА_3. До дня смерті вона постійно проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4.4030 га., яку вона отримала у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва при розпаюванні земель колективної власності. Ця земельна ділянка розташована на території Краснянківської сільської ради і належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 057731, виданого Тиврівською РДА 11 жовтня 2011 року.

За життя його мати розпорядилась своїм майном, склавши заповіт, яким

належну їй земельну ділянку заповіла йому. На день відкриття спадщини заповіт не змінений і не скасований.

У встановлений законодавством шестимісячний термін він подав до Шаргородської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, заведена спадкова справа.

Але отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну

ділянку, яка належала померлій в нотаріальній конторі він не має можливості,

так як в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ВН

№ 057731 площею 4.4030 га. зазначено, що дана земельна ділянка розташована на території Краснянківської сільської ради Тиврівського району, якої на даний час не існує. Краснянківська сільська рада Тиврівського району Вінницької області в державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань зареєстрована як Краснянська сільська рада Тиврівського району Вінницької області. Тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ним не було подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4.4030 га., кадастровий номер :01:002:0018, яка розташована на території сільської ради с. Краснянка Тиврівського району Вінницької області і яку було передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і порядку спадкування за заповітом після смерті його матері, ОСОБА_3, яка померла 05 березня 2018 року в селі Пеньківка Шаргородського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, просить його задоволити з підстав, викладених у заяві. Пояснив, що у ОСОБА_3 було троє дітей - ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишила два заповіти.

Представник Краснянківської сільської ради в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку, просить справу розглянути у відсутності її представника, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

05 березня 2018 року в с. Краснянка Тиврівського району Вінницької області померла ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 3).

На день смерті вона проживала та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується довідкою виконавчого комітету Пеньківської сільської ради № 928 від 02.10.2018 року (а.с.7).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,4030 га, кадастровий номер 010020018 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Краснянської сільської ради Тиврівського району Вінницької області.

Право власності на дану земельну ділянку належало померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ВН № 057731, виданого 14.10.2011 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01424.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру НВ - 018 від 24.07.2018 року кадастровий номер земельної ділянки, на яку видано Державний акт від 14.10.2011 року ВН №057731 - :01:002:0018, площа становить - 4,4030 га.; нормативно грошова оцінка - 70202 грн. 65 коп., відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані (а.с. 13-15).

Згідно довідки виконкому Краснянківської сільської ради № 43 від 07.02.2019 року земельна ділянка - пай № 18, яка належить покійній ОСОБА_3, посвідчена Державним актом ВН № 057731 розміром відповідно 4,40 га, знаходиться на території Краснянківської сільської ради, яка в державному реєстрі рахується - Краснянською (а.с.5).

За життя 05.01.2012 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким дану земельну ділянки заповіла своєму сину - ОСОБА_2 Заповіт посвідчено 05.01.2012 року секретарем виконавчого комітету Пеньківської сільської ради ОСОБА_6. На момент відкриття спадщини заповіт не змінено та не скасовано (а.с.11).

ОСОБА_2 син - ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Відповідно до ст. 1270 ЦК України спадщину після її смерті прийняв, подавши в установлений законом шестимісячний строк (19.06.2018 року) заяву про прийняття спадщини до Шаргородської державної нотаріальної контори.

18.12.2018 року до Шаргородської державної нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_4 про відмову від спадщини після смерті матері ОСОБА_7

18.12.2018 року також до вказаної державної нотаріальної контори надійшли заяви ОСОБА_5, в яких вона вказує, що їй відомо про змісти заповітів її матері ОСОБА_7 від 02.07.2012 року, за яким, ОСОБА_7 заповіла Ѕ житлового будинку в с. Пеньківка Шаргородського району, вул.. Горького, 5, ОСОБА_8 та від 05.01.2012 року, яким вона, ОСОБА_7 заповіла земельну ділянку (пай), площею 4,4330 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Краснянської сільської ради ОСОБА_2 Спадщину після смерті матері вона не прийняла, на неї не претендує.

19.06.2018 року ОСОБА_9 подала до вказаної держнотконтори заяву про прийняття спадщини.

Інших заяв не надходило.

18.12.2018 року ОСОБА_3 в Шаргородській держнотконторі отримала свідоцтво право на спадщину на Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями в с. Пеньківка Шаргородського району, вул.. Подільська, 5, який зареєстрований в реєстрі за №1-1746.

Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 55252235 від 23.02.2019 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 зареєстрована 05.03.2018 року за №62569121.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Постановою Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області від 05.02.2019 року № 248/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку, оскільки земельна ділянка, яка розташована на території Краснянківської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, в Державному реєстрі відсутня.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладене, зазначені обставини не позбавляють позивача права на дане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5 - 13, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1225, 1233, 1235, 1268, 1269 ЦК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 4.4030 га., кадастровий номер :01:002:0018, яка розташована на території сільської ради с. Краснянка Тиврівського району Вінницької області і яку було передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла 05 березня 2018 року в селі Пеньківка Шаргородського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 27 березня 2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом тридцяти днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя:ОСОБА_10