Справа № 466/2825/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води,-

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2018 року Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" звернулося в суд із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води.

25 травня 2018 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог, в якій просить вилучити відповідача ОСОБА_4 у цивільній справі за позовом ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води з числа відповідачів та стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 4900,90 грн., інфляційні втрати у розмірі 725,58 грн. та 3% річних у розмірі 127,88 грн., всього - 5754,36 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача 1762,00 грн. сплаченого судового збору.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02.08.2018 позов з урахуванням уточнених позовних вимог Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер - відсутній), яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (), місцезнаходження якого: м. Львів, вул. Д. Апостола, 1 заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4900,90 (чотири тисячі дев'ятсот гривень дев'яносто копійок) грн., інфляційні втрати у розмірі 725,58 (сімсот двадцять п'ять гривень п'ятдесят вісім копійок) грн., 3% річних у розмірі 127,88 (сто двадцять сім гривень вісімдесят вісім копійок)грн., а всього - 5754,36 (п'ять тисяч сімсот п'ятдесят чотири гривні тридцять шість копійок) грн. та 1762,00 (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) грн. судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 12.03.2019, заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 02 серпня 2018 року - задоволено. Скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 02 серпня 2018 року по цивільній справі №466/2825/18 за позовом з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог ЛМКП «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води.

В обґрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що 21 грудня 2016 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Львова з заявою про видачу судового наказу та стягнення солідарно з ОСОБА_2, 11.06.1979р.н., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованості за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014р. по 30.11.2016р. в розмірі 4 900,90 грн., інфляційних втрат в розмірі 725,58 грн. та 3% річних в розмірі 127,88 грн., всього - 5 754,36 грн., а також про стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 689,00 грн.

26.12.2016р. Шевченківський районний суд м. Львова за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» видав судовий наказ № 466/10790/16, 2-н/466/748/16 про стягнення солідарно з ОСОБА_2, 11.06.1979р.н., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 5 754,36 грн., а також про стягнення з боржників на користь стягувана 689,00 грн. судового збору.

08.02.2017 року Шевченківський районний суд м. Львова задовольнив заяву ОСОБА_4 про скасування судового наказу, постановивши ухвалу, якою судовий наказ від 26.12.2016 року скасував, роз'яснивши ЛМКП «Львівтеплоенерго» право на звернення з тією самою вимогою до суду в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Тому ЛМКП «Львівтеплоенерго» змушене звернутися до суду за захистом своїх прав.

З довідки, виданої ЛКП «Тополя-406» № 7879 від 17.11.2016 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, і відповідно, користується послугами з централізованого опалення та послугами з централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб'єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договір приєднання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до закону, ЛМКП «Львівтеплоенерго» був підготовлений та направлений на адресу відповідача ОСОБА_2 для підписання два примірники договору приєднання, однак, станом на 17.04.2018 року договір приєднання відповідачем не підписаний, оскільки повернено виконавцю назад у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

З 01 липня 2014 року відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок №, а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даних послуг з метою їх оплати.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, проте всупереч даної норми закону, відповідач не виконав свого зобов'язання щодо сплати послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми.

Станом на 17.04.2018 року за квартирою №117 будинку №11 по вул. Миколайчука у м. Львові, де проживає відповідач, утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 року по 30.11.2016 року у розмірі 4900,90грн.: централізоване опалення - 2072,15 грн. та централізоване постачання гарячої води - 2828,75 грн., оскільки відповідач неналежно виконувала свої обов'язки, зокрема, не вносила виконавцю плату за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого й утворилась заборгованість.

Таким чином, на час звернення позивача до суду із позовною заявою, відповідачем заборгованість не оплачена, інфляційні нарахування складають 725,58 грн., 3% річних - 127,88 грн., разом сума заборгованості становить: сума основного боргу - 4900,90 грн., інфляційні витрати - 725,58 грн, 3% річних - 127,88 грн., всього - 5754,36 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов та уточнені позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та уточненнях до неї. Просив суд позовну заяву з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її преставник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов заперечили та просили відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що ОСОБА_2 проживала без реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 із січня 2013 по липень 2018 та на даний час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, а у квартирі АДРЕСА_2 вона зареєстрована, оскільки даний факт необхідний для перебування на черзі для отримання житла, але не проживає та відповідно не користується комунальними послугами, а ними користується гр. ОСОБА_4, яка проживає у кімнаті за адресою: м. Львів, вул. Миколайчука, 11/117 та саме вона повинна здійснювати оплату наданих їй послуг.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки, виданої ЛКП «Тополя-406» № 7879 від 17.11.2016 року вбачається, що відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_6 та їй надавалися послуги централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води.

З 01 липня 2014 року відповідачу для здійснення оплати за надані послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води був відкритий особовий рахунок №, а також щомісячно направлялися квитанції про нарахування вартості даних послуг з метою їх оплати.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, проте всупереч даної норми закону, відповідач не виконав свого зобов'язання щодо сплати послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлення індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних від простроченої суми.

Станом на 17.04.2018 року за квартирою №117 будинку №11, по вул. Миколайчука у м. Львові, де зареєстрований відповідач, утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.07.2014 року по 30.11.2016 року у розмірі 4900,90грн.: централізоване опалення - 2072,15 грн. та централізоване постачання гарячої води - 2828,75 грн., оскільки відповідач неналежно виконувала свої обов'язки, зокрема, не вносила виконавцю плату за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, внаслідок чого й утворилась заборгованість.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб'єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Частиною 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення з використанням внутрішньобудинкових систем, що укладається виконавцем із споживачем фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договір приєднання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до закону, позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» був підготовлений та направлений на адресу відповідача ОСОБА_2 для підписання два примірники договору приєднання, однак, станом на 17.04.2018 року договір приєднання відповідачем не підписаний, оскільки повернено виконавцю назад у зв'язку із закінченням терміну зберігання. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відповідно до п. 1.1 договору приєднання предметом договору є те, що виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води за встановленими відповідними уповноваженими органами тарифами для відповідних категорій споживачів, у строки і на умовах, що передбачені договором приєднання.

Всупереч п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач не виконав свого зобов'язання щодо сплати послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, а тому зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 09 лютого 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відмовлено, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, що відповідач ОСОБА_2 відсутня без поважної на те причини у кімнаті №117 по вул. Миколайчука, 11 у м. Львові понад встановлені строки, за якими зберігається право на користування житловим приміщенням, оскільки надані в підтвердження позовних вимог акти ЛКП «Тополя» охоплюються лише одним місяцем, тоді як такі повинні бути складені протягом строку, який був чітко вказаний на відсутність особи в житловому приміщенні понад шість місяців.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому обєкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.

Отже, зареєстрована особа несе відповідальність за зобовязаннями з оплати житлово-комунальних послуг, і тільки за умов належного оформлення тимчасової відсутності має право не сплачувати за комунальні послуги. Тому з огляду на зазначене та відсутність в матеріалах справи доказів належного оформлення тимчасової відсутності відповідача ОСОБА_2, суд вважає правомірним нарахування на неї та стягнення заборгованості за надані послуги. Також в даному випадку законодавець чітко вказує на те, що дана норма не розповсюджується на постачання теплової енергії, послуги з надання якої і здійснює позивач.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник повинний сплатити позивачу на його вимогу інфляційні та 3% річних.

Таким чином, на час звернення позивача до суду із позовною заявою, відповідачем заборгованість не оплачена, інфляційні нарахування складають 725,58 грн., 3% річних - 127,88 грн., разом сума заборгованості становить: сума основного боргу - 4900,90 грн., інфляційні витрати - 725,58 грн, 3% річних - 127,88 грн., всього - 5754,36 грн.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

У зв'язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по справі.

Керуючись Законом України «Про теплопостачання», ст. ст. 7, 20, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 525-526, 625, 634 ЦК України, ст.ст.258-259, 263-265, 273, 280-284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, 11.06.1979 р. н. (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1), яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (), місцезнаходження якого: м. Львів, вул. Д. Апостола, 1 заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 4900,90 (чотири тисячі девятсот гривень девяносто копійок) грн., інфляційні втрати у розмірі 725,58 (сімсот двадцять пять гривень пятдесят вісім копійок) грн., 3% річних у розмірі 127,88 (сто двадцять сім гривень вісімдесят вісім копійок)грн., а всього 5754,36 (пять тисяч сімсот пятдесят чотири гривні тридцять шість копійок) грн. та 1762,00 (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні) грн. судового збору.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5