Справа № 279/5589/18
РІШЕННЯ

іменем України

02 квітня 2019 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

розглядаючи в підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 у м. Коростені Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності.

В обгрунтування позову позивач зазначила, що 15 листопада 2001 року помер її рідній брат ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ј частини житлового будинку №69 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Котовського у м. Коростені Житомирської області. Вона є спадкоємцем другої черги після смерті брата, спадкоємці першої черги (дружина померлого) ОСОБА_3 та (син померлого), нотаріально відмовились від прийняття спадщини після смерті спадкодавця на користь позивачки. Проте вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, що і стало приводом для звернення до суду із вказаним позовом.

Позивач в підготовче судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача територіальної громади в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без участі представника, в прийнятті рішення по справі покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 листопада 2001 року помер ОСОБА_2, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії 1-ПН № 622796 від 05.10.2009 року (а.с.7), після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ј частини житлового будинку №69 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Котовського у м. Коростені Житомирської області (а.с.8-14).

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняли спадкоємці першої черги (дружина померлого) ОСОБА_3 та (син померлого) (а.с.17), однак нотаріально відмовились від прийняття спадщини після смерті спадкодавця на користь позивачки у вигляді ј частини житлового будинку №69 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Котовського у м. Коростені Житомирської області (а.с.18).

Позивач не може отримати свідоцтво на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, оскільки воно не зареєстроване у встановленому законом порядку.

З копії свідоцтва про право на спадщину від 15 вересня 1997 року вбачається, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4, померлої 29 січня 1997 року є її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що помер 15 листопада 2001 року (а.с.8).

Таким чином, спадщину після смерті ОСОБА_4 як спадкоємці по закону першої черги прийняли ОСОБА_1, та ОСОБА_2, чим фактично вступили у володіння та користування спадковим майном.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_1 є суб'єктом набуття права власності на вищевказаний житловий будинок з підстав прийняття спадщини, однак, з незалежних від неї причин не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво про право власності на вищевказане спадкове майно, у зв'язку із чим вимушена звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду.

Право власності спадкоємця ОСОБА_1 на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку, з підстав відсутності іншого способу визнання права на спадкове майно за позивачем.

До позовних вимог про визнання права власності підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст.524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За нормами ст.548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ст.549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

До часу набрання чинності Цивільного кодексу України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_2. на день смерті був власником ј частини будинку №69 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Котовського у м. Коростені Житомирської області.

На підставіст.ст.12, 13, 81, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.41 Конституції України, ст.ст.524, 548, 549 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини у вигляді ј частини будинку №69 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Котовського у м. Коростені Житомирської області, після смерті брата ОСОБА_2, який помер 15 листопада 2001 року.

Визнати за ОСОБА_1в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно у вигляді ј частини будинку №69 з господарськими будівлями та спорудами по вулиці Котовського у м. Коростені Житомирської області, після смерті брата ОСОБА_2, який помер 15 листопада 2001 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: територіальна громада в особі виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, місцезнаходження: Житомирська обл., м. Коростень, вул. Грушевського, 22, .

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_5