Справа №303/7421/18
Номер рядка стат.звіту - 43
16 січня 2019 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі : головуючого-судді Монич В.О.
при секретарі Лаврів Е.І.
Справа №303/7421/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратившими право користування житлом,а саме будинком №52 повул.Садова в с.Жнятино, Мукачівського району, Закарпатської області. Свої вимоги мотивує тим, що він є власником будинку №52 повул.Садова в с.Жнятино, Мукачівського району, однак, в будинкузареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які не проживають в даному будинку з 2014 року. Факт не проживання відповідачів в будинку №52 по вул.Садова в с.Жнятино, Мукачівського району підтверджується відповідною довідкою. Реєстрація відповідачів в будинку порушує його право, як власника, на вільне користування та розпорядження своїм майном, у звязку з чим просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 14 грудня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4, які належним чином повідомлялися про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження, своїм правом подати відзив на позов, у встановлений судом строк, не скористалися. Про розгляд справи повідомлялися через опублікування у мережі Інтернет за веб-адресою: mkm.zk.court.gov.ua.
Крім того, клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними в справі матеріалами.
Суд, знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно до вимог частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 280 цього Кодексу.
Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.06.2017року будинок №52 по вул.Садова в с.Жнятино, Мукачівського району, Закарпатської областіна праві приватної власності належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.6-7). Згідно відповідей на запити щодо реєстрації відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4, в будинку №52 по вул.Садова в с.Жнятино, Мукачівського району, наданих Жнятинською сільською радою від 12.12.2018 року, відповідачі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання їх не відоме (а.с.15-20). Факт не проживання відповідачів ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 17.11.1995 року на родження та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в в будинку №52 по вул.Садова в с.Жнятино, Мукачівського району з 2014 року, підтверджується довідкою виданою виконкомом Жнятинської сільської ради Мукачівського району від 09 листопада 2018 року за №960 (а.с.5).
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України)
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло-житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що відповідачі втратили право на користування будинком №52 по вул.Садова в с.Жнятино, Мукачівського району, у звязку з їх відсутністю за місцем проживання понад встановлений законом строк, а тому позов про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України суд, заочно-
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_4 Миколайовича-задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком №52 по вул.Садова в с.Жнятино, Мукачівського району,Закарпатської області.
Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, пердбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Головуючий В.О.Монич