РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2674/19

пр. № 2/759/3570/19

02 квітня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Котляр Ю.М.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 11.02.2019 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про стягнення аліментів. В позовних вимогах позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3, в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. 00 коп. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем ОСОБА_2 мають спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 31.07.2010 року. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, у зареєстрованому шлюбі не перебували, так як почали віддалятися один від одного, на даний час кожен з них веде самостійний спосіб життя, проживають окремо, сім'я розпалася, наміру відновлювати стосунки у них немає. Син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а позивач ОСОБА_1 за власний кошт повинна утримувати як себе, так і в повному обсязі оплачувати потреби дитини: харчування, одяг, взуття, іграшки, ліки, пізнавальну та навчальну літературу, забезпечувати йому відпочинок та оздоровлення, а також належні умови проживання. Проте, з обмеженими фінансовими можливостями та відсутністю допомоги з боку батька дитини, який працює та моє можливість утримувати дитину, позивачу самостійно неможливо реалізувати всі потреби. Угоди про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не досягнуто, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн.

Ухвалою суду від 13.02.2019 року відкрито провадження в справі, ухвалою суду від 11.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 12-13, 18-19).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, погодився виплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі - 2000 грн.

Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається позивач ОСОБА_1, як на підставу своїх вимог, заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_2, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем у зареєстрованому шлюбі не перебували, проте, у сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 31.07.2010 року (а.с. 9).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.

У даному випадку позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду не надано.

Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Позивач просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 грн. 00 коп., починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець має середньомісячний дохід в сумі 10 00 грн., на його утриманні знаходяться батьки-пенсіонери, він має ще одну малолітню дитину, яку також утримує.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням часткового визнання відповідачем позову про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі 2000 грн., приймаючи до уваги обов'язок обох батьків утримувати до повноліття свою дитину, повноцінно забезпечувати її інтереси, судом встановлено наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина, щомісячно, у твердій грошовій сумі 2000 грн 00 коп. і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання позову. Такий розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Крім цього, судом роз'яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Також позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та/або навчання дитини в порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно зі ст. 192 СК України.

Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що в грошовому еквіваленті становить 768 грн. 40 коп.

Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст. 180, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі гривень) 00 коп., щомісячно, починаючи з 11.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м. Києва, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Києва, РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Суддя: Бабич Н.Д.