Справа № 364/1029/18
Провадження № 2/364/13/19
10.01.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Макаренко Л.А.,
при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,
сторони не зявилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу
за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,
До Володарського районного суду Київської області 22.08.2018 р. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій Позивач просить суд: розірвати шлюб між ним та Відповідачем, зареєстрований 16.07.2011 р. Мліївською сільською радою Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 5; звільнити від сплати судового збору за подання даного позову як учасника бойових дій.
На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 у позовній заяві зазначив, що між ним та Відповідачем 16.07.2011 р. було зареєстровано шлюб; діти у шлюбі в сторін не народжувалися, спільного майна сторони не мають, стосунки між ними не склалися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, загалом спільне життя не ведуть через розходження поглядів на сімейні відносини і обовязки, вже більше 7 років разом не проживають.
Ухвалою суду від 10.09.2018 р. відкрито провадження в справі, встановлено Відповідачеві строк для подання відзиву та призначено підготовче судове засідання на 16.10.2018 р., відкладено на 13.11.2018 р. через неявку Відповідача; ухвалою суду від 13.11.2018 р. було призначено справу до судового розгляду на 04.12.2018 р., відкладено на 10.01.2019 р. через неявку Відповідача.
У судове засідання 10.01.2019 р. Позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, в телефонному режимі 05.12.2018 р. просив розгляд справи проводити без його участі, вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі (а.с. 43).
Відповідач у судове засідання повторно не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася в порядку частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) шляхом направлення судових повісток (а.с. 17, 24, 37, 44) за зареєстрованою в установленому законом порядку адресою місця її проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, зазначеною у позовній заяві та підтвердженою наданою суду інформацією органом реєстрації (органом місцевого самоврядування) в порядку статті 187 ЦПК України (а.с. 12), повістки поверталися без вручення з відміткою «за зазначеною адресою не проживає» та «за закінченням строку зберігання» (а.с. 27, 30, 41, 47), а також шляхом розміщення оголошення про виклик Відповідача до суду на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 19, 20, 25, 26, 35, 45, 46), оскільки за згаданим повідомленням органу місцевого самоврядування Відповідач за зареєстрованою адресою не проживає з 22.07.2011 р. (а.с. 12).
За наведених обставин, Відповідач вважається належно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи за зареєстрованою адресою її місця проживання та в мережі Інтернет у порядку, визначеному статтею 128 ЦПК України.
Водночас суд, вирішуючи питання щодо можливості розгляду даної справи за відсутності фактичного отримання Відповідачем судових повісток, виходить як з наведених вище положень статті 128 ЦПК України, які є спеціальними процесуальними нормами, що встановлюють порядок направлення і вручення судових повісток, а також з обовязку особи зареєструвати своє місце проживання протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання (стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»); за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 7 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207). З огляду на це обовязок суду повідомити особу, зокрема про дату, час і місце судового засідання, шляхом направлення офіційної кореспонденції на адресу її зареєстрованого місця проживання, на переконання суду, прямо кореспондується з обовязком особи зареєструвати своє місце проживання, тим самим повідомивши державу (державні органи) про адресу отримання нею офіційної кореспонденції, невиконання особою такого обовязку не може перешкоджати іншим особам захистити в суді свої права і законні інтереси (стаття 68 Конституції України).
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому згідно з частиною четвертою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою Позивача, викладеною письмово в заяві (а.с. 29), вбачає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини третя, четверта статті 56 Сімейного кодексу України).
Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, зокрема, за позовом одного з подружжя на підставі відповідного рішення суду (частина друга статті 104, частина третя статті 105, стаття 110 Сімейного кодексу України).
За статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
З наявних матеріалів справи судом встановлено, що 16.07.2011 р. сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-СК № 075222, виданого 16.07.2011 р. Мліївською сільською радою Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 5 (а.с. 5); як зазначає Позивач, від шлюбу спільних дітей сторони не мають, відомості про інше в матеріалах справи відсутині.
Як зазначено Позивачем у позовній заяві, на даний час фактичні шлюбні відносини сторін припинені, вони спільно не проживають вже 7 років, їх подальше спільне життя як подружжя Позивач вважає неможливим, сторони не спілкуються, збереження шлюбу суперечить інтересам Позивача, примирення виключається.
Зогляду на викладене та зважаючи на фактичну відсутність сімейних відносин між сторонами тривалий час (більше 7 років), суд дійшов до висновку, що рішення Позивача про розлучення є виваженим і свідомим, причини, з яких він наполягає на розірванні шлюбу, обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини Позивач наміру не має. Суд не може примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України.
За позицією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 08.11.2018 р. у справі № 569/458/18, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя; незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.
Питання щодо відновлення Відповідачеві дошлюбного прізвища в порядку статті 113 Сімейного кодексу України судом не вирішується через відсутність її клопотання про це.
Крім того, за імперативними вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, у тому числі судового збору (частина перша статті 133 ЦПК України), з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.
Зважаючи на усе наведене та відповідно до статей 24, 55, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 2-4, 12, 13, 76, 89, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 280-284, 288, 289, 351, 352, 354, 355, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3; РНОКПП НОМЕР_1), та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, Київська обл.), зареєстрований 16.07.2011 р. Мліївською сільською радою Городищенського району Черкаської області, актовий запис № 5, розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, Київська обл.), на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити її прізвище «Заболотна».
Копії заочного рішення суду надіслати сторонам.
Рішення суду після набрання законної сили надіслати до Володарського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Київської області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення суду може бути переглянуте Володарським районним судом Київської області за письмовою заявою Відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення цього заочного рішення. Заява про перегляд заочного рішення подається в письмовій формі та повинна відповідати вимогам статті 285 ЦПК України.

Заочне рішення суду може бути оскаржено Позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо протягом цього строку не було подано заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Л.А. Макаренко