Номер справи 220/2233/18
Номер провадження № 2/220/66/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Чернякової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ПАТ «Техсервіс» про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

08.10.2018 року позивачка ОСОБА_1 зернулася з позовом до суду про визнання за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул. Матросова 22, смт. Велика Новосілка, Великоновосілківський район, Донецька область, у порядку спадкування за законом після померлого 09.02.2007 року чоловіка ОСОБА_3.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.02.2007 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться по вул. Матросова 22, смт. Велика Новосілка, Великоновосілківський район, Донецька область. Вона є спадкоємицею першої черги за законом. З часу відкриття спадщини вона фактично вступила у володіння будинком, проживає та зареєстрована в ньому, сплачує всі комунальні послуги. Відповідачем по справі є її син, який спадщину не прийняв однак є спадкоємцем першої черги за законом.

21.08.2018 року вона звернулася до державного нотаріуса ОСОБА_4 державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено. У звязку з тим, що нотаріусом при перевірці нерухомого майна було сформовано Витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів, з якого вбачається, що 19 березня 2006 року за №2984412 реєстратором ОСОБА_4 державної нотаріальної контори було накладено заборону на нерухоме майно ОСОБА_3. Підстава накладення обтяження невизначена, заявник ОСОБА_4 Сільгосптехніка.

Працюючі в ОСОБА_4 районному обєднані «Сільгосптехніка» (яке в подальшому неодноразово перейменовувалося та реорганізовувалося) в 1979 році ОСОБА_3 отримав позику в розмірі 1666 рублів на будівництво житлового будиннку. В період з 1979 р. по 1984 р. вся сума позики чоловіком була виплачена, що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткового касового ордеру.

Відповідно до свідоцтва про право власності нанерухоме майно видане 18.04.1995 року видане ОСОБА_4 районною радою народних депутатів на імя ОСОБА_3, її чоловік був власником житлового будинку за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, смт. Велика Новосілка, вул Матросова 22.

Враховуючи те, що ПАТ «Техсервіс» будучи заявником накладення заборони на відчуження нерухомого майна, на данний час, не працює, фактично припинивши свою діяльність, однак при цьому не ліквідовано, тому подати заву про вилучення заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна може лише це підприємство або його провонаступники. Зараз у державного нотаріуса немає технічної можливості перенести заборону до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з одночасною видачею свідоцтва про право на спадщину, тому їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та запропоновано звернутися до суду.

Отримавши відмову нотаріуса, позивач звернулася за професійною допомогою адвоката. З метою вилучення заборони з реєстру, яка стала причиною відмови, адвокат ОСОБА_5 направила лист на адресу ПАТ «Техсервіс», в якому просила звернутися до державного нотаріуса із заявою про зняття заборони. Згідно конверту, який повернувся адресанту у звязку із закінченням строку зберігання 29.09.2018 року. Зазначнене підтверджує факт припинення діяльності ПАТ «Техсервіс».

Наявність обтяження унеможливлює отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка. Зазначене змушує її звернутися до суду.

Ухвалою від 08.11.2018 року провадження по справі відкрито, справа призначена в підготовче судове засідання на 04.12.2018 р.

Ухвалою суду від 04.12.2018 р., справа призначена до судового розгляду по суті, судом витребувані засвідчена належним чином копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, померлого 09.12.2007 року.

Позивач та її представник в судове засідання не зявились, будучи належним чином оповіщеними про день та час розгляду справи. Подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Причини неявки суду не повідомив, в звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Представник третьої особи ПАТ «Техсервіс» у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 депутатів трудящих № 142/15 від 19.05.1976 р. відведена земельна ділянка в розмірі 0,12 га, під забудову житлового будинку в смт.Велика Новосілка, вул.Матросова (а.с.14).

Як вбачається з наданих суду свідоцтва та документації індивідуального забудовника на забудову індивідуального житлового будинку, ОСОБА_3 у 1979 р. за адресою: смт.Велика Новосілка, вул.Матросова, 22 Великоновосілківський район Донецька область збудував житловий будинок (а.с. 13-20).

Згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 18.04.1995 року ОСОБА_3 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Матросова 22, смт. Велика Новосілка, Великоновосілківський район, Донецька область (а.с. 21).

Згідно свідоцтвом про смерть серії І-НО № 190046, виданого ОСОБА_4 селищною радою 12.02.2007 року, ОСОБА_3 помер 09.02.2007 р. (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами розташованого по вул. Матросова 22, смт. Велика Новосілка, Великоновосілківський район, Донецька область.

З наданої суду копії свідоцтва серія ІІ-ШД № 021940 про укладення шлюбу вбачаться, що позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3 (а.с.8).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2.

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 11061040 від 18.09.2007 р. та Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) № 11061053 від 18.09.2007 р., які містяться в наданій державним нотаріусом ОСОБА_6 на вимогу суду копії спадкової справи, заповіти від імені померлого не складалися.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 18.09.2007 року № 11066317 спадкова справа заведена 18.09.2007 року за № 390 за заявою ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 18.09.2007 року виданого державним нотаріусом ОСОБА_4 районного нотаріального округу ОСОБА_7 позивачка успадкувала та належним чином оформила легковий автомобіль марки ВАЗ 21011 реєстраційний номер 75532ЕА, який належав її померлому чоловіку.

Згідно довідки ОСОБА_4 селищної ради від 22.06.2018 року № 02-28-2436, наявної в матеріалах спадкової справи, на момент смерті ОСОБА_3 мав склад сімї: дружина - ОСОБА_1.

Відповідно до відомостей технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок розташований по вул. Матросова 22, смт. Велика Новосілка, Великоновосілківський район, Донецька область, виготовленого станом на 09.07.2018 р. КП «ОСОБА_4 РБТІ», інвентаризаційна справа № 001398 виготовлений на імя померлого ОСОБА_3 житловий будинок (А-1) 1979 року побудови загальною площею 85,8 м2, з якої житлової 51,9 м2 та допоміжної 33,9 м2, надбудова (А-1) 1979 року побудови, погріб (П-1) 1986 року побудови, тамбур (а-1) 1979 року побудови, гараж (Б-1) 1986 року побудови, душ Г-1 1980 року побудови, убиральня ( Е-1) 1980 року побудови, навіс Ж-1 1987 року побудови, ганок а 1979 року побудови, свердловина І 1982 року побудови, огорожа N1 1990 року побудови, ворота N2 1990 року побудови (а.с.22-26).

Згідно довідки, щодо показників на житловий будинок, який розташований по вул. Матросова 22, смт. Велика Новосілка, Великоновосілківський район, Донецька область від 09.07.2018 року, складеної КП «ОСОБА_4 РБТІ», самочинне будівництво відсутнє (а.с. 29).

Згідно інформації з Єдиного Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо фізичної особи - ОСОБА_3 від 23.07.2018 р., серед актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень, маються відомості про те що, 19.03.2006 р. за № 2984412 реєстратором -ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою накладено заборону на нерухоме майно, підстава обтяження не визначена, заявник ОСОБА_4 Сільгосптехніка.

Долучені до позовної заяви копії квитанцій про сплату померлим на користь ОСОБА_4 Сільгосптехніки (правонаступником якого є ПАТ «Техсервіс»), отриманих ним коштів, свідчать про повне виконання ним свого обовязку перед позичальником.(а.с.30-32).

Як вбачається з постанови державного нотаріуса ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.08.2018 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, в звязку з накладенням 19.03.2006 р. ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою заборони на нерухоме майно ОСОБА_3, підстава обтяження не визначена, заявник ОСОБА_4 Сільгосптехніка. З усної бесіди зі спадкодавцем зясовано, що вилучити заборону можливо, оскілки є підтверджуючи платіжні документи, але представник ОСОБА_4 Сільгосптехніки позбавлений можливості зявитися до ОСОБА_4 державної нотаріальної контори та вилучити заборону, а у нотаріуса немає технічної можливості перенести цю заборону до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з одночасною видачею свідоцтва про право на спадщину. (а.с.57).

Як вбачається з наданої суду копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, що спадкова справа після смерті 09.02.2007 року ОСОБА_3, заведена за № 390 від 18.09.2007 р. на підставі заяви про прийняття спадщини поданої ОСОБА_1

Накладена заборона на майно, яке є обєктом спадщини, не дає можливості спадкоємцю скористатись своїм правом на вільне володіння, користування та розпорядження майном.

Оскільки наведенні вище обставини вказують на те, що доцільність заборони на даний час відпала в звязку з повним погашенням заборгованності, а тому відповідно відпала необхідність в перебуванні під забороною майна позивачки.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Позивачем доведено, що накладеною забороною порушуються її права спадкоємця, внаслідок чого вона позбавлена змоги оформити свої спадкові права після смерті чоловіка на належне йому майно та розпоряджатися цим майном на власний розсуд. Також судом встановлено, що ОСОБА_3 не є боржником у невиконаних зобовязанням, а тому заборона на його майно є безпідставною.

При вирішенні даного цивільно-правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори.

Стаття 26 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ратифікована Указом Президії Верховної ОСОБА_4 Української PCP N 2148-VIII від 19.10.73 року; статті 7 і 17 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, визначають, що всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Кожна людина має право володіти майном як особисто так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Отже, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі і визнає за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: смт. Велика Новосілка, вул. Матросова 22 Великоновосілківський район, Донецька область, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 09.02.2007 року.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 223, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: Донецька область, Великоновосілківський район, смт. Велика Новосілка, вул Матросова 22, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого 09.02.2007 р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Якішина