01.04.2019 227/1313/19
У Х В А Л А

01 квітня 2019 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Здоровиця О.В., розглянувши позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ЄУНСС №227/1313/19),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 09.07.2016 року станом на 11.03.2019 року в сумі 22374,77 грн.

Подана позивачем позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175 та ст..177 ЦПК України.

Так відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач в позовній заяві зазначає, що сторони уклали договір б/н від 09.07.2016 року.

В той же час суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до п.2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, з витягу який додано до позову, вбачається, що датою укладення договору є дата отримання карти, вказаної в заяві.

Однак, доказів (документа), з якого б вбачалась дата отримання відповідачем карти, на підтвердження дати укладення між сторонами договору до позовної заяви не додано.

Таким чином позивачем не було дотримано вимог ч.5 ст.177 ЦПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

В своєму позові позивач зазначає, що у відповідача станом на 11.03.2019 року виникла заборгованість, яка складається в тому числі з штрафу (фіксована частина) 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) 1041,66 грн., на підтвердження чого позивач надав розрахунок заборгованості станом на 11.03.2019 року.

Але ні наданий розрахунок заборгованості, ні позовна заява не містить розрахунок вказаних сум, з якого можливо встановити окремо розмір штрафу (фіксована частина) 500,00 грн. та окремо розмір штрафу (процентна складова) 1041,66 грн. Тобто не надано обґрунтованого розрахунку сум, які підлягають стягненню.

Таким чином позивачем не було дотримано вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Крім того, статтею 177 ЦПК України передбачено, позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Вказаних вимог позивачем не дотримано.

Так, до позову позивачем наданий розрахунок заборгованості, але з цього документу не можливо зрозуміти чи є він оригіналом чи копією. Також цей документ взагалі не містить розшифровки підпису представника банку, який його підписав або засвідчив.

Також до позову додана довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти клієнта ОСОБА_1, яка датована 19.03.2019 року, але вказана довідка не містить реквізитів документа у вигляді підпису особи, що його засвідчувала (взагалі відсутній підпис і ПІБ того хто його підписав). Крім того, взагалі не можливо зрозуміти чи це є оригінал документа чи це його копія.

Також до позову доданий витяг з тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з умов та правил надання банківських послуг завірений підписом, але вказаний документ не містять прізвища та ініціалів особи, яка засвідчувала його, дати такого засвідчення і зазначення того, що ці документи є копіями.

Також до позову наданий витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який не прошитий та не пронумерований та взагалі не містить інформації відповідності копії цього документу його оригіналу (не містить підпису, ПІБ особи, яка його засвідчила та дати засвідчення).

Також слід зазначити, що у звязку з тим, що надані ксерокопії письмових доказів не зшиті та не пронумеровані, вимоги ч.5 ст.95 ЦПК України повинні бути застосовані до кожної наданої сторінки документа.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вищевказане свідчить про недотримання позивачем вимог ст..177, 95 ЦПК України, оскільки позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а в разі надання письмових доказів, повинен подати їх в оригіналі або в належним чином засвідчених копіях.

Виходячи з наведеного та враховуючи вимоги ч.1 ст.185 ЦПК України, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу можливість усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без руху і надати позивачеві термін для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних в ухвалі шляхом направлення йому копії даної ухвали та розяснити, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала не оскаржується.

Суддя О.В.Здоровиця

01.04.2019