Справа: 164/399/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 квітня 2019 року ОСОБА_1.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради №4 Старосільського старостинського округу Маневицького району Волинської області про визнання права власності права власності, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що 9 лютого 2014 року померла мати позивача ОСОБА_4 по смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що за адресою: вул. Надії, 15 "а" с. Розничі Маневицького району Волинської області. Ще за життя, 7 березня 2001 року ОСОБА_4 посвідчила заповіт на ім'я ОСОБА_2 Спадкоємцем по смерті ОСОБА_4, крім позивача є її син ОСОБА_5, який своєю заявою відмовився від прийняття спадщини. ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви, однак у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, йому було відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав, тому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_2, його представник ОСОБА_6, кожен зокрема, не зявилися, однак подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 селищна рада №4 Старосільського старостинського округу Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що 9 лютого 2014 року померла мати позивача ОСОБА_4, однак ще за життя, 7 березня 2001 року посвідчила заповіт, згідно якого житловий будинок, сарай, що знаходиться в с. Розниці Маневицького району Волинської області заповіла своїм синам - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 5, 10).

Згідно витягу з погосподарської книги за 1991-1995 роки та довідки Виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради № 4 старостинського Старосільського округу № 724 від 20 лютого 2019 року, житлови будинок з надвірними будівлями і спорудами, що за адресою: вул. Надії, 15, с. Розничі Маневицького району Волинської області є ОСОБА_4. Заповіт посвідчувався в Старосільській сільській раді Маневицького району Волинської області 7 березня 2001 року за № 36 на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 8-9).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 лютого 2019 року, державним нотаріусом Маневицької державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно (а.с. 12).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 337/01-16 від 25 березня 2019 року, після смерті ОСОБА_4, яка померла 9 лютого 2014 року була заведена спадкова справа № 171 за 2014 рік. 24 січня 2019 року із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця ОСОБА_2 (а.с. 20-21).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину у встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1233, 1235, 1236, 1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок № 15 "а", з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що по вул. Надії, в с. Розничі Маневицького району Волинської області, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_4.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська