Справа № 481/1186/18
Провадж.№ 2/481/115/2019
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
08.01.2019 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді Вжещ С.І.,
при секретарі Юхименко Т.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новий Буг цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заподіяної злочином,
Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст.190, ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України та, на підставі ст..70,71 КК України призначено покарання у виді 3 років і 2 місяців позбавлення волі. У вказаному кримінальному провадженні позивач був визнаний потерпілим, цивільного позову не заявляв, оскільки відповідач обіцяв повернути кошти, проте до цього часу не повернув. Крім того, йому завдано і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, втраті спокою, через шахрайське заволодіння його грошовими коштами, стан його здоров'я погіршився, в зв'язку з чим загострились хронічні хвороби, у зв'язку з чим відносно нього було проведено оперативне втручання.

Ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.10.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав, посилаючись на обгрунтування, зазначені в ньому, просив його задовольнити.

Відповідач та позивач, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи, в судове засідання повторно не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, відповідач відзивуна позов не подав.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В силу ч. 1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст.1166 ЦК України за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Судом встановлено, що вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 24.07.2018 року за кримінальним провадженням № 481/556/18 справа № 1-кп/481/85/2018 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст.190, ч.1 ст.358,ч.4 ст.358 КК України та , на підставі ст..70,71 КК України, призначено покарання у виді 3 років і 2 місяців позбавлення волі.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_3 в липні 2017 року, точної дати та часу не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1, згідно усної домовленості вирішив продати свій будинок, який належить йому на праві приватної власності та розташований за вищевказаною адресою, ОСОБА_5, отримавши від останнього грошовий завдаток в сумі 147000 гривень.

На початку січня 2018 року, точної дати та часу не встановлено, до ОСОБА_3 звернувсяпотерпілий ОСОБА_2 з приводу купівлі вищезазначеного будинку. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2 шахрайським шляхом. З цією метою, зловживаючи довірою останнього, ОСОБА_3 повідомив, що він продасть будинок за 250000 грн., незважаючи на те, що фактично продає будинок ОСОБА_5, від якого вже отримав завдаток.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_2, в січні 2018 року, з метою отримання грошових коштів попрохав у потерпілого ОСОБА_2 3000 грн. нібито для оформлення документів на житловий будинок. Потерпілий виходячи із довіри до ОСОБА_3 та будучи впевненим, що останній дійсно оформлює документи для продажу будинку, згідно усної домовленості, надав грошові кошти в сумі 3000 грн., які в подальшому вираховувались би із загальної суми вартості за будинок.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_2, 03.02.2018 року попрохав у останнього грошові кошти в сумі 50 000 грн. нібито для сплати податків за будинок, який продає. Потерпілий ОСОБА_2, довіряючи ОСОБА_3, передав останньому грошові кошти в сумі 50 000 грн., які в подальшому вираховувались би із загальної суми вартості за будинок.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_2, 14.02.2018 року попрохав у останнього грошові кошти в сумі 125 000 грн. нібито для погашення власного боргу. Потерпілий довіряючи ОСОБА_3 передав останньому грошові кошти в сумі 125000 грн., які в подальшому вираховувались би із загальної суми вартості за будинок.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 27.02.2018 року разом із невідомою жінкою, яку представив нотаріусом, зустрівся із потерпілим ОСОБА_2 біля приміщення відділення «Приватбанку» по вул. Площа Свободи, 63/33 м. Новий Буг, де, ОСОБА_3, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_2, написав відмову від свого будинку та отримав від останнього 1200 грн., які нібито необхідно було заплатити за виготовлення вказаного документу невідомій жінці (нотаріусу) та в подальшому вираховувались би із загальної суми вартості за будинок.

Продовжуючи свої злочинні дії, 27.02.2018 року ОСОБА_3, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_2, отримав від останнього грошові кошти в сумі 40 000 грн. нібито для ремонту будинку, які в подальшому вираховувались би із загальної суми вартості за будинок.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_2, 06.03.2018 року близько 17.00 год. перебуваючи в кафе «Улыбка», що розташоване по вул. Гребеннікова м. Новий Буг, де також знаходилась невідома жінка, яку ОСОБА_3 представив нотаріусом, отримав від потерпілого ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 4000 грн. за оформлення договору купівлі-продажу будинку, які необхідно сплатити нотаріусу за надання вказаних послуг та в подальшому вираховувались би із загальної суми вартості за будинок.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_2, 13.03.2018 року повідомив останнього, що інші документи необхідні для переоформлення права власності на будинок виготовлені та ОСОБА_2 необхідно заплатити залишок коштів за придбання будинку у сумі 30000 грн., на що останній погодився та передав ОСОБА_3 зазначену суму коштів.

Таким чином ОСОБА_3, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_2, шахрайським шляхом, заволодів його грошовими коштами на загальну суму 25 200 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_2 матеріальні збитки на вищевказану суму( а.с.07-09)

У вказаному кримінальному провадженні позивач був визнаний потерпілим, цивільний позов по справі не заявлений.

Відповідно до ч. 7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, враховуючи визначений ч. 6 ст.82 ЦПК України принцип обов'язковості обвинувального вироку суду у питанні вини відповідача, позивач у силу того, що не звертався із цивільним позовом у рамках вказаного вище кримінального провадження, правомірно звернувся до суду із даним позовом у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди, завданої злочинними діями ОСОБА_3 і саме він має нести відповідальність за завдану позивачу майнову та моральну шкоду.

З урахуванням зазначеного, суд погоджується у повній мірі з наведеними позивачем доказами на підтвердження заподіяння йому відповідачем шкоди, внаслідок злочинних дій, а також обставин, при яких така шкода була заподіяна. Тому, не виходячи за межі пред'явлених позовних вимог, майнова шкода в розмірі 253000 гривень 00 копійок, згідно положень ст. ст.1166,1177 ЦК України підлягає відшкодуванню у повному обсязі.

Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 40000 грн., суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Судом встановлено, що позивач зазнав душевних страждань та інших негативних явищ, у нього погіршився стан здоров'я, що змусив до оперативного втручання внаслідок вчинених відповідачем злочинних дій( а.с.11,12).

У відповідності до ч. 3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Верховний Суд України в пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року № 4 (з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого ОСОБА_6 правопорушення та розмір матеріальної шкоди, заподіяної ним, глибину фізичних та душевних страждань позивача через втрату грошових коштів в результаті шахрайських дій відповідача та не повернення їх до теперішнього часу, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості, вважає за необхідне визначити розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 20000 грн. Більший розмір відшкодування моральної шкоди позивачем не доведений, тому в такому слід відмовити.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 2730 (дві тисячі сімсот тридцять) гривень 00 копійок судового збору, від сплати якого звільнений позивач.

Керуючись ст. ст.141, 258-259, 263-265, 268, 273,280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заподіяної злочином, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду заподіяну злочином у сумі 253000 ( двісті п'ятдесят три тисячі) гривень та моральну шкоду в сумі 20000( двадцять тисяч) гривень, а разом стягнути 273000 ( двісті сімдесят три тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судовий збір в сумі 2730 ( дві тисячі сімсот тридцять) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовнихвимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте районним судом при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення .

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційну скаргу, заяву про перегляд заочного рішення не буде подано.

Повний текст рішення виготовлений 16.01.2019 року.

Суддя Вжещ С.І.