Єдиний унікальний номер справи 755/5329/15-ц
Провадження №22-ц/824/2931/2019
У Х В А Л А

11 січня 2019 року Київський апеляційний суд у складі судді Журби С.О., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2015 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду від 13.01.2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2015 року заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду від 13.01.2015 року задоволено. Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 06.12.2018 року подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду.

Частиною 1 п. 13 Перехідних положень ЦПК України визначено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно ч.3 ст.389-11 ЦПК України (у редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного судового рішення) дана категорія ухвал може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку протягом п'ятнадцяти днів з дня її постановлення судом.

Апелянтом порушено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з посиланням на поважність причин його пропущення. В обґрунтування поважності причин пропуску строку апелянт зазначив, що копій процесуальних документів в період з 2015-2018 року на її адресу суд не направляв і вона їх не отримувала, у зв'язку з чим вона не знала про наявність таких судових рішень. Тільки ознайомившись з матеріалами даної справи 26.11.2018 року та отримавши копії судових рішень вона підготувала апеляційну скаргу і подала її у 15-денний строк після цього - 06.12.2018 року. Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва, який пропущений з поважних причин.

У відповідності до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» обов'язок суду надсилати протягом п'яти днів з дня проголошення судового рішення його копію рекомендованим листом з повідомленням про вручення особам, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, стосується як позовного, так і інших видів провадження.В останньому випадку копію судового рішення слід надсилати заявникові або заінтересованій особі, за відсутності якої розглянуто справу.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» якщо недотримання строків апеляційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду першої інстанції, зокрема, особа не була належним чином повідомлена про час і місце судового засідання або їй не надіслана у встановленому порядку його копія, то ці обставини можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що наведені апелянтом доводи поважності пропуску процесуального строку є обґрунтованими, а зазначені положення постанов Пленуму дають можливість суду забезпечити апелянта можливістю на реалізацією нею права на судовий захист. Як вбачається з матеріалів справи, апелянт 26.11.2018 року ознайомилась з матеріалами справи та цього ж дня отримала копію ухвали суду, апеляційну скаргу подала у 15-денний строк після цього - 06.12.2018 року. Таким чином строк на апеляційне оскарженняпідлягає поновленню.

В той же час, перевіривши апеляційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав:

У відповідності до положень ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги мають бути додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Вказані вимоги закону в даному випадку виконані не були, докази сплати судового збору за подачу апеляційної скарги не подані.

Зважаючи на той факт, що апелянт просить скасувати окремий процесуальний документ - ухвалу суду першої інстанції, при подачі такої апеляційної скарги має бути сплачений судовий збір у розмірі, встановленому за подачу апеляційних скарг на ухвали суду.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в даному випадку складає 352,40 грн.

Вказаний судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами:

отримувач коштів - УК у Солом. р-ні/Солом'ян. р-н/22030101;

код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку отримувача (МФО): 899998;

рахунок отримувача: 0024;

код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Документ про сплату (доплату) судового збору із зазначенням відомостей про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір, необхідно подати до Київського апеляційного суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Відповідно до положень ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, яка передбачає залишення заяви/скарги без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків. Якщо у визначений судом строк недоліки заяви/скарги будуть виправлені, заява/скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник/апелянт не усуне недоліки заяви/скарги у строк, встановлений судом, заява/скарга вважається неподаною і повертається такій особі.

За таких умов апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 354, 356, 357 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2015 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 березня 2015 року залишити без руху, надати строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали суду.

Роз'яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С. О. Журба