Справа 431/2164/19
Провадження 6/431/214/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі судді Колядова В.Ю.,

за участі секретаря Мозуль С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську Луганської області подання ст. державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України,

встановив:

Ст. державний виконавець Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що на примусовому виконанні у Старобільському РВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться зведене виконавче провадження № 54899268 щодо примусового виконання виконавчого документа № Ф-237-17У.

На вимоги-виклики державного виконавця боржник певний термін часу не зявляється. За даними, які були надані стягувачем боржник на даний час рішення не виконав , борг не погасив. Представник стягувача за довіреністю надавав пояснення, що з боку банку разом з виконавчою службою вживалися всі необхідні заходи необхідні для виконання вимог виконавчого документу (самостійний розшук боржника, виїзд за адресою, опитування сусідів).

Державним виконавцем разом з представником стягувача з метою встановлення фактичного майнового стану боржника було здійснено вихід за місцем реєстрації та проживання боржника та складено відповідний акт (акт додається).

Старобільським РВДВС в межах виконавчого провадження було зроблено відповідні запити до відповідних органів з метою встановлення майнового становища боржника та виявлення його доходів, отримано відповіді про відсутність майна та доходів у боржника (запити та відповіді додаються).

Все вищевказане свідчить, що боржник свідомо не виконує рішення суду . Державний ст. виконавець Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 до суду не зявився, просив справу слухати за його відсутності на задоволенні клопотання наполягав.

Розглянувши подання, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження , боржник зобовязаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Враховуючи викладене, вимоги не виконані, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішення, боржник умисно ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішенням.

Відповідно до Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, не упереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти вчиняти виконавчі дії.

Згідно до п. 19 ч. 3 до ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право - у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до Розяснення Міністерства юстиції та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 06.06.2008 року № 25-32/507 Щодо виїзду за кордон осіб, які мають невиконанні зобовязання, покладені на них рішеннями судів, одним із таких заходів забезпечення виконання рішення суду може бути тимчасове обмеження особами (боржниками у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого).

Згідно ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для виконання всіх органів державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян підлягають виконанню на всій території України.

Крім того, згідно ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, Постанови КМУ від 31.03.1995 року, № 231 Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта/проїзного документа, або якщо (боржник) громадянин вже має паспорт, йому може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках передбачених Законом України, зокрема у разі коли боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на судовим рішенням, до виконання зобовязань.

При цьому, від ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням слід розуміти діяння (дії чи бездіяльність ) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обовязків.

Отже, наявність в особи невиконаних зобовязань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі договірних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

З огляду на зміст п.10 Постанови пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розгляд цивільної справи по суті закінчується виконанням рішення суду.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконавчою службою здійснено всі необхідні виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення суду (повідомлено про відкриття виконавчого провадження, надано строк для добровільного виконання рішення, проведено бесіди зі сторонами виконавчого провадження, отримані пояснення, зроблено вихід за місцем реєстрації та проживання боржника, також зроблено всі необхідні запити на підтвердження платоспроможності боржника, наявного в нього рухомого та нерухомого майна тощо), а боржник свідомо ухиляється від його виконання.

Приймаючи до уваги великий розмір заборгованості боржника та можливість в будь-який момент виїхати за межі України, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення (зокрема державному виконавцю буде неможливо провести виконавчі дії по виконанню даного рішення без участі боржника), керуючись ст. 5 Закону України Про виконавче провадження ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

На підставі викладеного і ст.33 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», керуючись ст. 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

Подання ст. державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, права виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон до виконання своїх зобовязань покладених на неї вимогами Головного управління державної фіскальної служби у Луганській області.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Засвідчену копію ухвали винесену за результатами розгляду справи надіслати до Старобільського РВДВС ГТУЮ у Луганської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Луганського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя Колядов В.Ю.