ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року

м.Суми

Справа №592/14785/18

Номер провадження 22-ц/816/2132/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенко В. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

третя особа - Служба у справах дітей Сумської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Сибільова Валерія Володимировича на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 січня 2019 року в складі судді Алфьорова А.М., ухваленого у м. Суми, повне судове рішення складено - 29 січня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у жовтні 2018 року, ОСОБА_2 просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітніх дочок - ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої вимоги мотивувала тим, що 18.08.2012 року по 13.02.2015 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач з вересня 2014 року і дотеперішній час проживає у м. Краснодар, Російська Федерація. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.05.2017 року було оголошено у розшук відповідача у зв'язку з наявною заборгованістю по аліментам. 23.06.2018 року між нею та відповідачем в особі представника Сибільова В.В. укладено договір про припинення права на аліменти у зв'язку з набуттям у власність квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за умовами якого визначено місце проживання дітей разом з матір'ю. Відповідач, будучи батьком дітей, зовсім не цікавиться дітьми, їхнім фізичним, моральним, духовним розвитком, не бажає спілкуватися з ними, не знає їх інтересів, бажань, прагнень, матеріально не утримує, що ставить під сумнів бажання виконувати свої батьківські обов'язки по вихованню дітей, що і стало підставою звернення до суду з позовом.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.01.2019 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно доньок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги мотивував тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав, яка є крайнім заходом, оскільки неприязні стосунку між сторонами у справі, малий вік дітей, проживання відповідача за кордоном перешкоджають йому у повній мірі здійснювати свої батьківські права, що є єдиним негативним фактором в даній страві. Так, у 2014 року ОСОБА_1 з ОСОБА_2 поїхали на проживання в м. Краснодар, де остання проживала до розірвання шлюбу. Відповідач залишився там проживати та постійно надавав своїм донькам матеріалу допомогу, пересилав грошові кошти та придбав для них квартиру. Вказує, що в позовах про стягнення аліментів позивач навмисно вказувала адресу місця проживання відповідача у м. Суми, а не фактичну за кордоном, ухилялася від оформлення квартири на своє ім'я, що була придбана відповідачем. Крім того, вказує, що висновок про позбавлення батьківств прав не відповідає вимогам чинного законодавства та складений без з'ясування достовірних обставин.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 вказує, що в судовому засіданні в повній мірі було доведено належними доказами про неналежне виконання батьківських обов'язків відповідачем, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити.

Позивач проти скарги заперечив та просив рішення залишити без змін.

Представник Служби у справах дітей Сумської міської ради у листі до суду просив розглянути справу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені судом факти свідчать, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх дітей, тобто умисно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню своїх доньок, і свідомо нехтує ними, що є підставою для застосування до нього крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що з 18.08.2012 року по 13.02.2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12, 14).

Згідно Довідки від 14.09.2018 року № 274/01-66 Сумського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 33 «Маринка», доньки позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є вихованками зазначеного навчального закладу, в дошкільний заклад їх приводить мати ОСОБА_2 та бабуся ОСОБА_7, на батьківських зборах, святах, розвагах завжди присутня мати дітей (ас. 18).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.05.2017 року було оголошено розшук ОСОБА_2 у зв'язку з наявною заборгованістю по аліментам (а.с. 36).

23.06.2018 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_2 в особі представника Сибільова В.В. укладено договір про припинення права на аліменти у зв'язку з набуттям права власності на нерухоме майно, за умовами якого відповідач ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в рівних частинах кожній квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, взамін припинення права на аліменти, які ОСОБА_2 зобов'язаний згідно ст. 181 СК України та рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.03.2016 року (а.с. 15).

Також, позивачем надано медичну документацію відносно її малолітніх доньок (а.с. 19-35).

Відповідно до Висновку про можливість позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, Служби у справах дітей Сумської міської ради від 21.01.2019 року, служба у справах дітей вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 65-68).

В судовому засіданні сторони підтвердили, що заборгованість по аліментам, яка виникла згідно рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.03.2016 була погашена, а квартира, придбана відповідачем і передана у власність позивачу і донькам, була придбана за виробом матері, що свідчить про намір батька прийняти участь у створенні для дітей задовільних житлових умов.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

За змістом ст.ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

У пунктах 15, 16 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

На думку колегії суддів як висновок органу опіки та піклування Сумської міської ради, що має формальний характер, так і висновок суду першої інстанції про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітніх доньок, суперечить нормам Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ч.1, 2 ст. 8 Конвенції про захист основоположних прав та свобод людини та практиці Європейського суду з прав людини в частині того, що втручання держави у сімейне життя відповідача, зокрема, у відносини між відповідачем та його сином, має не тільки ґрунтуватися на нормах національного права, тобто бути законним, та переслідувати легітимну мету у виді захисту прав дитини, а й бути «необхідним у демократичному суспільстві», а саме відповідати нагальній суспільній потребі такого виняткового втручання у відносини сторін (абз. 49-51, 59,60 рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 року ).

Місцевий суд залишив позаувагою обставини, які свідчать про виправлення відповідача, оскільки фактично заборгованість по аліментам була сплачена у повному обсязі і ця обставина не оспорюється позивачем, докази надані сторонами у справі, з яких вбачається, що відсутні як законні і достовірно доведені підстави щодо повного ухилення відповідача від участі у вихованні своїх доньок, так і з того, що застосування такого засобу втручання у відносини між сторонами спору призведе до порушення справедливої рівноваги між інтересами дітей та інтересами батьків з метою забезпечення найкращих інтересів самих дітей, оскільки відносини батьків та дітей зі спливом певного часу та в силу певних обставин можуть змінюватися в сторону покращення, а позбавлення батьківських прав відповідача завдасть істотної шкоди такій можливості (абз. 54, 56 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року).

На підставі викладеного, апеляційний суд надавши оцінку всім обставинам та доказам у справі щодо винної поведінки батька дітей і з метою справедливого вирішення даного питання як в інтересах дітей, так і батьків, а також прагнучи забезпечити необґрунтованого обмеження відповідача у реалізації своїх батьківських прав відносно малолітніх доньок, приходить до висновку, що відповідач ще не втратив остаточно батьківських взаємовідносин зі своїми дітьми і прагне зберегти їх, тому доводи апеляційної скарги спростовують висновки місцевого суду про ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому не можна визнати оскаржене судове рішення законним та обґрунтованим згідно ст.263 ЦПК України і на ст. 376 цього Кодексу у зв'язку із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, скасовує це рішення і ухвалює нове про відмову у задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Сибільова Валерія Володимировича задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 січня 2019 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 квітня 2019 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко