Провадження № 22-ц/812/465/19
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 квітня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М. Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі представника АТ «Універсал Банк» - Орла С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції

апеляційну скаргу

особи, яку не залучено до участі у справі Акціонерне товариство «Універсал Банк»

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2018 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Гуденко О.А., за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

27 грудня 2018 року позивач збільшив позовні вимоги та просив про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за договором позики від 18 вересня 2016 року у сумі 5 500 000 грн.

Одночасно з уточненою позовною заявою ОСОБА_3 заявив клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яка належить на праві власності відповідачам та заборонити проведення будь-яких реєстраційних дій з цим майном.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 28 грудня 2018 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Накладено обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно на нежитлове приміщення під № 69, першого поверху, загальною площею 159,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, яке належить ОСОБА_4 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 1832, виданий 13.12.2016 року, видавник Димов О.С., приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу та на нежитлові приміщення з № 11 по № 16 (групи приміщень № 65а) в літ. А, загальною площею 148,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, які належать ОСОБА_4, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 1834, виданий 13.12.2016 року, видавник Димов О.С., приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Накладено обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно на нежитлове приміщення магазину в житловому будинку літ. А-1, загальною площею 45,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 101, яке належить ОСОБА_5 на підставі іпотечного договору серія та номер 2703, виданий 15.10.2007 р., видавник Горбуров К.Є. приватний нотаріус ММНО, договір про відступлення прав за іпотечними договорами, серія та номер 1772, виданий 21.11.2016 р., видавник Прокопенко Л.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, вимога-повідомлення серія та номер б/н, виданий 10.12.2016 р., видавник: ОСОБА_5, поштове відправлення, серія та номер б/н, виданий 10.12.2016 ., видавник Укрпошта - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Заборонено органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо переходу права власності на вказане нерухоме майно.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, особа, яку не залучено до участі у справі АТ «Універсал Банк» подала на нього апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» зазначає, що оскаржуване судове рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що суперечить нормам діючого законодавства. Апелянта зазначав, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року на користь АТ «Універсал Банк» звернено стягнення на предмет іпотеки належного ОСОБА_4 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 13.12.2016 року №1832 майна, а саме: нежитлові приміщення які розташовані в АДРЕСА_1 (нежиле приміщення під № 69 1-го поверху, загальною площею 159,6 кв.м. та нежилі приміщення з №1 по №16 групи приміщень № Інші 65а в літері «А», загальною площею 148,40 кв.м.)

Крім того, на виконання вищезазначеного рішення суду Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист №753/19644/16. Даний виконавчий лист передано на виконання приватному виконавцю, яким винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, проведено опис майна боржника та передано документи торгуючій компаній ДП «СЕТАМ».

Згідно протоколу ДП «СЕТАМ» призначені електронні торги з продажу заставного майна не відбулися. Враховуючи положення ч.1. ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» Банк має намір залишити за собою нереалізоване майно про що було повідомлено приватного виконавця та ДП «СЕТАМ».

17 жовтня 2018 року приватним виконавцем Вольф Т.Л. складено акт про передачу майна в рахунок погашення боргу та винесено постанову про його передачу стягувачу.

Посилаючись на те, що оскаржувана ухвала позбавляє АТ «Універсал Банк» можливості зареєструвати за собою право власності на нереалізоване майно та порушує їх права як іпотекодержателя вищезазначеного нерухомого майна просило, в частині накладення обтяжень у вигляді арешту на нерухоме майно під № 69, першого поверху, загальною площею 159,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, яке належить ОСОБА_4 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 1832, виданий 13.12.2016 року, видавник Димов О.С., приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу; нежитлові приміщення з № 1 по № 16 групи приміщень № Інші 65а) в літ. «А», загальною площею 148,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, які належать ОСОБА_4, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 1832, виданий 13.12.2016 року, видавник Димов О.С., приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу та в частині заборони органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо переходу права власності на вказане нерухоме майно - скасувати. Прийняти постанову, якою ОСОБА_3 у задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка з'явилася в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів, може в майбутньому утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки матеріали справи не містять даних про наявність у відповідача коштів, що перебувають у касах або інших рахунках у банках або інших фінансових установах, іншого рухомого майна, на яке у разі задоволення позову про стягнення коштів з відповідача на користь позивача може бути звернено стягнення позивачем. Крім того, виходячи з принципу співмірності вжитих заходів забезпечення позову ціні зміненого позивачем позову, суд вважав за можливе в порядку забезпечення позовних вимог про стягнення на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 5 500 000 грн. - накласти обтяження у вигляді арешту на заявлене нерухоме майно, яке належить відповідачам ОСОБА_4 на праві власності - до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Проте, колегія суддів з висновком суду щодо забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно ОСОБА_4 не погоджується, виходячи з такого.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз'ясненнями п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд при розгляді заяви про забезпечення позову має пересвідчитись, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання можливого рішення про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам. При цьому слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами дійсно виник спір, який є наслідком невиконання договору позики. Сума, яку просить стягнути позивач солідарно з відповідачів становить 5 500 000 грн.

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 24 січня 2017 року, ОСОБА_4 є власником нежилого приміщення №69, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 159,6 кв.м., яке належить йому на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 1832, виданий 13.12.2016 року, видавник Димов О.С., приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу. Також у власності ОСОБА_4 перебувають нежитлові приміщення з № 1 по № 16 групи приміщень № 65а в літ. «А», загальною площею 148,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, які належать на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, серія та номер: 1834, виданий 13.12.2016 року, видавник Димов О.С., приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу.

Отже, нерухоме майно, на яке позивач просить накласти арешт та належить на праві власності ОСОБА_4, не є предметом позову по даній справі, так як позов заявлено про стягнення грошових коштів.

Під час виконання рішення про задоволення такого позову боржник у разі відсутності у нього коштів для виконання рішення, згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження" має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. При накладенні арешту він фактично позбавляється такого права. Слід врахувати також те, що відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження" звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Однак матеріали справи не містять даних про відсутність коштів, що перебувають на рахунках відповідача у банках чи інших фінансових установах, на рахунках в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України та іншого рухомого чи нерухомого майна.

Більш того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої судом апеляційної інстанції ОСОБА_4, окрім цього, майна належить інше нерухоме майно: у АДРЕСА_3 та земельна ділянка за цією адресою; АДРЕСА_4; 7/100 частки по АДРЕСА_5; АДРЕСА_6 та земельні ділянки у Івано-Франківській області.

Доказів того, що відповідач ОСОБА_4 не має реальних доходів для погашення заявленої в позові суми, як це зазначено позивачем в заяві про забезпечення позову, матеріали справи також не містять.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову, суд також не з'ясував, чи наявні обтяження третіх осіб щодо цього нерухомого майна та чи перебуває це нерухоме майно в іпотеці, а відтак не з'ясував питання про те, чи вжиття судом заходів забезпечення позову позбавить можливості іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна, чи накладення арешту на майно шляхом заборони його відчуження, не порушить законні права та інтереси третіх осіб.

Із матеріалів справи вбачається, що 06 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (далі - ВАТ «Універсал Банк»), правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_11 було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг № ВL 3832, на підставі якого останньому були надані кредитні кошти у розмірі 716 000,00 доларів США та 34 304,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань в рамках кредитного договору між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_11 укладено договір іпотеки від 06 червня 2008 року № 2215, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано нежитлове приміщення під № 69, 1-го поверху, загальною площею 159,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та договір іпотеки від 06 червня 2008 року № 2217, відповідно до умов якого в іпотеку було передано нежитлові приміщення з № 1 по № 16 (групи приміщень № 65а) в літері А, загальною площею 148,40 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі ст.4 договору іпотеки від 06 червня 2008 року, сторонами було погоджено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду та в порядку передбаченому Законом України «Про іпотеку».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2012 року, яке ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 квітня 2014 року залишено без змін ( цивільна справа № 2-910/11, позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_11 про стягнення суми заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ПАТ «Універсал Банк» кредитну заборгованість у сумі 793 248, 13 доларів США, що еквівалентно 6 338 052, 56 грн. Рішення суду набрало законної сили 15 квітня 2014 року та є чинним ( а.с.108-109,110-113,114-115).

Також судами встановлено, що право власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1, які складають предмет іпотеки ПАТ «Універсал Банк» неодноразово переходило від однієї особи до іншої.

30 травня 2016 року право власності на підставі договору купівлі-продажу перейшло до ОСОБА_12, який 17 жовтня 2016 року відчужив ці приміщення ОСОБА_13 Обидва договори посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Горбуровим К.Є.

В подальшому спірні приміщення передавались в іпотеку відповідно до іпотечного договору від 27 жовтня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Димовим О. С.

13 грудня 2016 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_4 укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, за яким право власності на спірні нежитлове приміщення № 69 та нежитлові приміщення з № 1 по № 16 (групи приміщень 65-А в літ. А), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 перейшло до ОСОБА_4

АТ «Універсал Банк» зазначає, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 15 липня 2016 року йому стало відомо про те, що обтяження з предметів іпотеки були припинені на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 29 червня 2015 року по справі №488/9785/15-ц. Проте за повідомленням суду таке рішення не приймалось і цивільна справа в провадженні суду не зареєстрована.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

У жовтні 2016 року ПАТ «Універсал Банк» (далі - банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_13, ОСОБА_11, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року, яким у задоволенні позову Банку відмовлено скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

В рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_11 перед ПАТ «Універсал Банк» за генеральним договором від 06 червня 2008 року ВL 3832 в сумі 79 324,00 доларів США, що еквівалентно 6 338 052,56 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлові приміщення, які розташовані в АДРЕСА_1 (нежиле приміщення під № 69 першого поверху, загальною площею 159,6 кв.м та нежилі приміщення з № 1 по № 16 групи приміщень № 65а в літері «А», загальною площею 148,40 кв.м), які належать ОСОБА_4 на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 13 грудня 2016 року №1832, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною 3 309 000,00 грн.( а.с.116-119,120-125).

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року вищевказана постанова апеляційного суду залишена без змін( а.с.126-135).

На виконання судового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року Банком отримано виконавчий лист( а.с.136-137).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. від 29 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження №57103921( а.с.138-139).

В процесі виконання рішення суду ДП «СЕТАМ» на 16 жовтня 2018 року було призначено проведення електронних торгів. Проте такі торги не відбулися ( а.с.140).

Враховуючи положення ч.1. ст. 49 ЗУ «Про іпотеку» та маючи намір придбати нереалізоване майно за початковою ціною Банком було повідомлено приватного виконавця та ДП «СЕТАМ».

Приватним виконавцем 17 жовтня 2018 року складено акт про передачу майна у рахунок погашення боргу ( а.с.141-142) та винесено постанову про передачу його Банку( а.с.144-145).

З наведеного слідує, що АТ «Універсал Банк» набуло пріоритетного права на спірне нерухоме майно та є його іпотекодержателем.

Зважаючи на викладене, на думку колегії суддів постановленням оскаржуваної ухвали порушуються права та законні інтереси АТ «Універсал Банк», як іпотекодержателя нерухомого майна, щодо якого вживались заходи забезпечення позову. За такого висновок суду першої інстанції про наявність підстав для забезпечення позову ОСОБА_3 за рахунок саме іпотечного майна, є необґрунтованим.

Враховуючи те, що суд не звернув уваги, що вжиті заходи забезпечення позову зачіпають та порушують права АТ «Універсал Банк» як іпотекодержателя нерухомого майна, належне відповідачеві ОСОБА_4 нерухоме майно не є предметом даного спору між ним та ОСОБА_3, та не з'ясовано наявність іншого майна ( грошових коштів, нерухомого та рухомого майна), які належать відповідачеві, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали про задоволення заяви ОСОБА_3 в частині забезпечення позову щодо накладення арешту на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4

В іншій частині дана ухвала суду першої інстанції не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного перегляду і підлягає залишенню без змін.

Відповідно до роз'яснень п.37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ «Універсал Банк» 1921 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 376, 381,382 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2018 року в частині накладення обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно нежитлові приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 скасувати та в цій частині прийняти нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову шляхом накладання арешту, а також заборону проведення будь-яких реєстраційних дій на нерухоме майно:

нежитлове приміщення під № 69, першого поверху, загальною площею 159,6 кв.м. та нежитлові приміщення з № 11 по № 16 (групи приміщень № 65а) в літ. А, загальною площею 148,4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_4 відмовити.

В іншій частині ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Т.Б. Кушнірова

___________________________________________________________________________

Повний текст постанови складно 05 квітня 2019 року.