ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 766/5289/18

Номер провадження: 22-ц/819/148/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Пісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Хайдарової І.О. від 06 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_2звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 22 квітня 2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який розірвано рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 05 січня 2016 року. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Після розірвання шлюбу діти проживають з матір'ю та знаходяться на її повному матеріальному утриманні.

Позивачка зазначила, що відповідач жодним чином не цікавиться життям своїх дітей, матеріально або іншим чином їх не підтримує, коштів на утримання не надає.

У свою чергу, мати сплачує за навчання дітей у школі, за харчування, сплачує комунальні платежі, витрати на придбання одягу для дітей. Окрім того, спільний син сторін - ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом та має постійну потребу в медичних препаратах та додаткових витратах на лікування.

ОСОБА_2 вказала, що їй відомо про те, що відповідач не має постійного офіційного доходу, оскільки в Україні офіційно не працевлаштований. Натомість, ОСОБА_3 працює в Республіці Польща та розміру доходів позивач не знає.

На підставі ст. 184 СК України позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину, починаючи з 30.03.2018 року і до досягнення дітьми повноліття. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на те, що суд першої інстанції у відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України не встановив матеріальне становище та розмір доходу відповідача, зважаючи на те, що ОСОБА_3 працює в Республіці Польща та доказом цього можуть слугувати дані від Державної прикордонної служби України щодо перетину кордону відповідачем. Скаржник вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України заявлений нею розмір аліментів на утримання дітей є мінімальним рекомендованим розміром аліментів та забезпечить інтереси з гармонійного розвитку спільних дітей сторін: ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити та просила витребувати відомості з Державної прикордонної служби України щодо перетину кордону відповідачем.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, пояснення позивачки, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року в редакції від 20.11.2014 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України (в редакції на момент пред'явлення позову) батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 22 квітня 2007 року, виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області,сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 квітня 2007 року (а.с. 5).

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 05 січня 2016 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6).

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 від 16 жовтня 2007 року та серії НОМЕР_2 від 13 серпня 2009 року, виданих Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, сторони мають спільних малолітніх дітей: сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8,9).

Згідно довідки про склад сім'ї від 22.03.2018 року, виданої директором ОСББ «Північний» ОСОБА_7, ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з нею проживають без реєстрації її син ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 (а.с. 10).

Відповідно до медичного висновку № 692 від 04.06.2013 року, виданого КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» Херсонської обласної ради, ОСОБА_4 хворіє на ранній дитячий аутизм (а.с. 11).

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01 липня 2018 року складає 1944 гривні.

Заявою від 06 листопада 2018 року ОСОБА_3 позов визнав в частині стягнення аліментів в сумі 3000 грн на обох дітей (а.с 24).

З огляду на вказане, суд першої інстанції всебічно та повно дослідив фактичні обставини справи, дав належну оцінку доказам, дійшов правильного висновку про те, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох малолітніх дітей підлягає частковому задоволеннюта обґрунтовано визначив розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1500 грн на кожну дитину щомісячно, що згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку кожної дитини та не є меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд апеляційної інстанції погоджується із таким висновком.

Доводи скаржника про те, що розмір доходу відповідача, який періодично працює в Польщі, можна встановити шляхом витребування відомостей з Державної прикордонної служби України щодо перетину кордону відповідачем є необґрунтованими. Відомості про перетин кордону відповідачем не відображають наявність та розмір його доходів.

За таких обставин, у задоволенні клопотання позивачки про витребування вказаних вище відомостей апеляційним судом відмовлено. Відомості про перетин кордону відповідачем не можуть відобразити розмір та джерело доходу останнього.

На підставі викладеного, з урахуванням принципу диспозитивності, суд першої інстанції правильно вирішив спір відповідно до вимог закону в межах заявлених вимог на підставі поданих учасниками справи доказів.

Посилання ОСОБА_2 на те, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить 100% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та позовні вимоги заявлені на рівні такого розміру аліментів, - позбавлені правового обґрунтування. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на час розгляду справи становив 972 грн.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, щодо неврахування судом першої інстанції, що спільний син сторін - ОСОБА_4 є дитиною-інвалідом та має постійну потребу в медичних препаратах і додаткових витратах на лікування, - колегія суддів не приймає до уваги, оскільки стан здоров'я дитини оцінений в сукупності з іншими доказами. Окрім того, додаткові витрати не є предметом даного спору. Позивачка не позбавлена права подати відповідний позов про стягнення додаткових витрат на лікування дитини.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,- залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 06 листопада 2018 року, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 14 січня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова