Справа № 226/3044/18

Справа № 226/3044/18
Провадження № 2/226/59/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 січня 2019 року м. Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.

за участю секретаря Тіссен О.В.,

розглянувши у заочному судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 соціального захисту населення Мирноградської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 соціального захисту населення Мирноградської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених грошових коштів, в обґрунтування якого зазначив, що відповідачка ОСОБА_2 з 30.10.2014 року перебуває на обліку в УСЗН як внутрішньо переміщена особа і отримувач державної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам . 16.02.2016 року вона в чергове звернулася до ОСОБА_1 з заявою про призначення (подовження) щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, на підставі чого їй було призначено грошову допомогу на сімю на період з 16.02.2016 року по 03.08.2016 року в сумі 2210 грн. щомісячно. Обставин, які б перешкоджали призначенню допомоги, не зазначила.

В подальшому в ході перевірки було встановлено, що у відповідача є депозитний банківській рахунок, відкритий на її імя 01.09.2015 року, сума якого перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, про який вона не повідомила УСЗН при подачі чергової заяви про нарахування їй адресної допомоги та наявність якого не надавала їй права на її отримання. Зазначаючи на тому, що відповідачу за період з 16.02.2016 року по 03.08.2016 року державна допомога в сумі 12330, 77 грн. була нарахована незаконно, всупереч Порядку надання щомісячної адресної допомоги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану суму.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не зявилися. Представником позивача на адресу суду надано заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, до судового засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, що дозволяє суду зі згоди позивача розглянути справу у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувають на обліку в УСЗН Мирноградської міської ради як внутрішньо переміщені особи, які перемістилися з м.Харцизьк Донецької області до м.Мирноград, що підтверджується довідкою структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Мирноградської міської ради № від 30.10.2014 року (арк.спр.15).

Починаючи з 30.10.2014 року відповідач зверталася до позивача з заявами про призначення їй щомісячної адресної допомоги як особі, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В черговий раз звернувшись за подовженням виплати державної адресної допомоги на наступний шестимісячний термін із заявою від 16.02.2016 року, відповідач письмово зазначила, що у неї і членів її сімї відсутні депозитні банківські рахунки у сумі, що перевищують 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (а.с.6).

Рішенням УСЗН Димитровської міської ради від 17.02.2016 року відповідачці ОСОБА_2, як переміщеній особі, на сімю була призначена (подовжена) допомога за її зверненням від 16.02.2016 року на період з 16.02.2016 року по 03.08.2016 року в розмірі 2210 грн. щомісячно (а.с.7).

Рішенням позивача від 20.09.2016року відповідачці за датою звернення від 16.02.2016 року у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання на підставі п.6 Порядку надання щомісячної адресної грошової допомоги було відмовлено у звязку з наявністю на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, і направлено на її адресу повідомлення про повернення виниклої переплати, яка утворилася з 16.02.2016 року по 03.08.2016 року у розмірі 12330,77 грн. (а.с.8,9,10,11).

Згідно довідки-розрахунку, наданої позивачем, сума надміру виплачених відповідачу коштів за період з 16.02.2016 року по 03.08.2016 року склала 12330,77 грн. (а.с.12)

Виниклу переплату відповідач позивачу в добровільному порядку не повернула.

Порядок надання та механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, регулюється Постановою Кабінету Міністрів від 01.10.2014 року №505, якою затверджено «Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Відповідно до п. 2 Порядку (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 5 Порядку визначено, що для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сімї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сімї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку).

Згідно п. 3 Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сімю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сімї (далі - уповноважений представник сімї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сімї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сімї). Загальна сума допомоги на сімю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сімї та не може перевищувати 2 400 гривень.

Відповідно до п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Як встановлено судом, саме наявність у відповідача депозитного рахунку, відкритого на її імя в АТ КБ «Приватбанк» 01.09.2015 року (депозит у сумі 42468,32 грн) стала підставою для припинення виплати адресної грошової допомоги (а.с.14).

Пунктом 11 вищезазначеного Порядку визначено, що суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови повернення надміру перерахованих коштів грошової допомоги в добровільному порядку вони стягуються у судовому порядку.

Згідно ст.1212 Цивільного Кодексу особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісної з боку набувача, інше майно; якщо це встановлено законом.

Оскільки дослідженням доказів встановлено, що переплата грошової допомоги відповідачці виникла внаслідок її недобросовісної поведінки, яка виразилася в неповідомленні УСЗН про наявність у неї на депозитних банківських рахунках коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, у суду є підстави вважати про безпідставність її набуття. З огляду на це вимоги позивача про стягнення з відповідачки на його користь безпідставно сплаченої адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за період з 16.02.2016 року по 03.08.2016 року у розмірі 12330,77 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який за станом на 01.01.2018 відповідно до Закону України про «Державний бюджет України на 2018 рік» становив 1762 грн.

Беручи до уваги наведені норми закону і те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з відповідача слід присудити стягнення понесених позивачем судових витрат з оплати судового збору у розмірі 1762 грн, тобто в сумі, передбаченій законом.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду. З вказаним клопотанням позивач на час винесення даної ухвали до суду не звертався.

На підставі ст.ст. 1212,1215 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 141, 259, 263, 265, 280-284, 288, 352, 354 Цивільного процесуального Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 соціального захисту населення Мирноградської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (податковий номер НОМЕР_1), зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 соціального захисту населення Мирноградської міської ради (), юридична адреса: м.Мирноград, Донецька область, м-н «Молодіжний» буд.59, фактична адреса: м.Мирноград, Донецька область, вул.Лізи Чайкіної, буд.32, надміру виплачену адресну допомогу внутрішньо переміщеній особі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 12330 (дванадцять тисяч триста тридцять) гривень 77 коп. та судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Димитровського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Клепка Л.І.