ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2491/19 Справа № 212/326/18 Суддя у 1-й інстанції - Зімін М. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Зубакової В.П.,

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.,

сторони:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2018 року, яке постановлено суддею Зіміним М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 16 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі -АТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17.02.2006 року між банком та відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 9600,00 грн. на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у Заяві. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором, станом на 19.12.2017 року, утворилась заборгованість у розмірі 61450,58 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»» заборгованість за кредитним договором б/н від 17 лютого 2006 року в розмірі 17433 (сімнадцять тисяч чотириста тридцять три) гривні 31 копійку та судовий збір в розмірі 499 (чотириста дев'яносто дев'ять) гривень 88 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповного та не об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неналежну оцінку доказів, ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині незадоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. При цьому, представник позивача в частині стягнення заборгованості за пенею та штрафами рішення не оскаржує.

Зазначає, що до момента звернення держателя картки в банк із заявою про блокування коштів на картрахунку, відповідальність за всі операції несе держатель картки. Вказує, що відповідач не звертався до банку про блокування його рахунку.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в апеляційному порядку не оскаржено, у зв'язку з чим колегією суддів не перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 17 лютого 2006 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав у ПАТ КБ «ПриватБанк» Заяву № б/н від 17.02.2006, у якій визначено тип карти НОМЕР_1, валюту - гривню, суму кредитного ліміту 1500,00 грн., строк ді кредитного ліміту відповідає строку дії картки, базову процентну ставку 3 % на місць із розрахунку 360 днів на рік. Визначено порядок погашення заборгованості, а саме щомісячним платежем в розмірі 7% від суми заборгованості, однак не менше 50 грн. (а.с. 10).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з запропонованими «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у Заяві.

Відповідно до 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання цього Договору є прямою та безумовною згодою Держателя відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. (а.с.11-25).

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що погашення за кредитом за платіжними картками з установленням мінімального обов'язкового платежу приведений в Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною договору, а також встановлюється даним пунктом. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості за Кредитом. Згідно ст. 212 ЦКУ, у випадку наявності Простроченого Кредиту (Овердрафта) - строком повернення Кредиту (Овердрафта) в повному обсязі є 211-й день з часу виникнення такої заборгованості; строк повернення Овердрафта в повному обсязі - протягом 30 днів з часу виникнення Овердрафта. Строк погашення процентів за Овердрафтом - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Як передбачено ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, за період з 22 грудня 2016 року по 19 грудня 2017 року, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду належні та допустимі докази того, що після викрадення у відповідача кредитної карти, 22 грудня 2016 року, платіжні операції здійснювались з кредитної картки ОСОБА_1 за його фізичної участі або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

10 січня 2017 року було порушено кримінальне провадження за № 0000066 за заявою ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 185 КК України у зв'язку із викраденням майна останнього. (а.с. 56)

Звертаючись до правоохоронних органів ОСОБА_1 зазначив про викрадення у нього мобільного телефону та банківської картки. (а.с. 77-78)

Із інформації наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» від 12.09.2018 вбачається, що у грудні 2016 року картка ОСОБА_1 не блокувалась та звернень клієнта з приводу блокування карти не було. (а.с. 94)

Із наданої виписки по рахункам, відкритої у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім'я ОСОБА_1 убачається користування з 27.12.2016 сервісом «Оплата частинами», поповнення карти. (а.с. 41-47).

Відповідно до п.п 2.11.5.11, 2.1.1.5.13. Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний повідомити Банк, а також правоохоронні органи за фактом втрати карти, ПІНу, або отримання звістки про їх незаконне використання. При настанні вищевказаних випадків необхідно звернутись до відділення банку або за телефоном 3700. Письмово доручити Банку постановку Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжної системи.

Держатель Карти несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на карті даних, до моменту звернення Власника Карти в Банк та блокування Карти і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в СТОП-ЛИСТ Платіжною системою

Крім того, користувач при виявленні списання коштів не повідомив Банк, тобто не виконав вимоги розділу VI Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого Постановою Правління НБУ від 05.11.2014 № 705, за змістом якого користувач зобов'язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувались користувачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованими та приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача, що до момента звернення держателя картки в банк із заявою про блокування коштів на картрахунку, відповідальність за всі операції несе держатель картки.

Оскільки відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо повернеення банку кредитних коштів відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, з урахуванням встановленого та вимог ст.ст. 509,526,1054 ЦК України; належить зробити висновок про невиконання ним умов кредитного договору та порушення прав банку, які підлягають судовому захисту.

З розрахунку заборгованості за договором, укладеним банком з ОСОБА_1 за період з 23.12.2016 року по 19.12.2017 року вбачається, що зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідачем належним чином не виконуються, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 19.12.2017 року за кредитом в розмірі 12000,67 грн., та заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 12670,47 грн., що підлягає стягненню з ОСОБА_1

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цих позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ч.2, ч.13 ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк», пропорційно задоволених вимог, підлягає стягненню судовий збір, в загальному розмірі 3350,40 грн. (707,40 грн., за подання позову та 2643,00 грн. при поданні апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами за період 23.12.2016 року по 19.12.2017 року та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», заборгованість за кредитним договором б/н від 17 лютого 2006 року, за період 23.12.2016 року по 19.12.2017 року, заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12000 грн. (дванадцять тисяч) гривен 67 (шістдесят сім) копійок, відсотків за користування кредитом у розмірі 12670,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», судові витрати по справі у розмірі 3350 грн (три тисячі триста п'ятдесят ) гривень 40 ( сорок) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 січня 2019 року.

Головуючий:

Судді: