Провадження № 2/727/279/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі: головуючого судді - Яреми Л.В.

при секретарі - Снігур З.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-

Учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1

представник позивачки ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Посилається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2014 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 30 грудня 2013 року і до повноліття дитини. Зазначає, що з часу ухвалення даного рішення суду витрати на утримання вина значно зросли, зокрема на харчування, оплату комунальних послуг, оплату навчання, які відповідач оплачувати не бажає. Крім того, син часто хворіє. Вказує, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки має у власності дві квартири в м. Чернівці, одну з яких здає по договору оренди. Зазначає, що син посилено займається англійською та німецькою мовами, витрачає на розвиток здібностей дитини 3000 грн. в місяць. Просить збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2014 року та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина в сумі 1500 грн. щомісячно, для оплати навчання.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 листопада 2018 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження із повідомленням учасників справи та надано відповідачу пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

28 лютого 2019 року представником відповідача ОСОБА_4 було подано до суду відзив на позовну заяву, в якій останній посилається на те, що сплата аліментів розміром 2500 грн. та додаткові витрати на навчання в сумі 1500 грн. для нього є непосильними. Крім цього, виходить, що він практично самостійно буде забезпечувати сина прожитковим мінімумом, а тому заперечує проти позову, оскільки позовні вимоги позивачки є необґрунтованими.

22 березня 2019 року представником позивачки ОСОБА_3 було подано до суду відповідь на відзив, в якому остання посилається на те, що син позивачки часто хворіє, знаходиться на обліку в КНП «Міська дитяча поліклініка», де спостерігається неврологом з 14 вересня 2012 року із діагнозом: головний біль, напруження, ВСД, невротичний стан, помірна лікворна гіпертензія, під час останнього огляду дитині призначено ліки, які були придбані нею. Також дитина перебуває на обліку з 12 березня 2019 року у офтальмолога із діагнозом: спазм акомодації обох очей, також призначено лікування. З 14 березня 2019 року спостерігається у ортопеда із діагнозом: сколіотична постава, функціональний блок ШВХ та призначено лікування. Окрім цього, дитині було проведено УЗД, оплата за послугу здійснена в сумі 450 грн.; проведено МРТ головного мозку, за який сплачено 1250 грн. Також, син для вивчення мов готується за підручниками видавництва Кембріджського університету, які придбані позивачкою на суму 2111 грн. Зазначила, що дитина навчається на курсах англійської мови, плата за які становить 1600 грн., щомісячно.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не зявився.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що у сторін є син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до копії свідоцтва про народження його батьками є позивачка та відповідач (а.с.9).

ОСОБА_5 навчається у 7-Б класі в Чернівецькій гімназії №4, що підтверджується відповідною характеристикою.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2014 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, починаючи з 30 грудня 2013 року і до повноліття дитини.

На виконання зазначеного рішення суду, Шевченківським районним судом м. Чернівці 03 лютого 2014 року було видано виконавчий лист № 727/102/14-ц (а.с.8).

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимогст.141 СК Українимати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті в;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Державного бюджету України на 2019 рік, прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 грн.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір та спосіб стягнення, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"є обов'язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Судом встановлено, що витрати на утримання дитини зросли, значні кошти витрачаються на продукти харчування, одяг, взуття, у випадку захворювання - на ліки. Розмір аліментів, який сплачує відповідач недостатній для належного утримання дитини.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у невролога з 14 вересня 2012 року, офтальмолога з 12 березня 2019 року та ортопеда з 14 березня 2019 року в КНП «Міська дитяча поліклініка».

В судовому засіданні було зясовано, що дитині в разі необхідності позивачка купляє ліки. Дитина пройшла медичні обстеження: проведено УЗД, проведено МРТ головного мозку.

Суд, зясувавши фактичні обставини справи та виходячи з матеріального становища сторін, обовязку утримувати дитину, приходить до висновку, що належить збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2014 року та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, згідно з зазначеним рішенням суду в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, до повноліття дитини - відкликати.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У абз.1 п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 звернуто увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачка в позові та в судовому засіданні посилалася, що додаткові витрати в сумі 1500 грн. щомісячно на дитину їй потрібні для покриття витрат зумовлених посиленим вивченням сином ОСОБА_7 англійської та німецької мов, тобто з метою розвитку здібностей дитини, не навівши розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

ОСОБА_5 здав екзамен та отримав 20.06.2018 року сертифікат на знання німецької мови А1, що підтверджується копією сертифікату.

Як зазначала позивачка, в позові та в судовому засіданні, в місяць вона витрачає 3000 гривень, а саме: на додаткові заняття з вчителями, які готують сина для здачі екзамену на знання англійської мови на рівень В-1 та німецької мови на рівень Б-1 та на додаткові підручники.

Щодо занять сина з вчителями, надала письмові пояснення цих вчителів.

Доказів щодо оплати коштів вчителям позивачкою не надано.

Згідно видаткової накладної №18-09-20 від 20 вересня 2018 року, ОСОБА_1 придбала підручників із вивчення іноземної мови на загальну суму 2111 грн. Ці витрати не свідчать про можливість стягнення додаткових витрат в майбутньому.

Суд критично оцінює довідку від 17.03.2019 р., яка видана ОСОБА_5 про те, що він дійсно відвідує курси англійської мови з 12 вересня 2018 року по вул.Руська, 253, оскільки ні в позові, ні в судовому засіданні про ці курси позивачка не заявляла, тим більше нею не надано доказів фактичної оплати нею цих курсів.

Суд вважає, що поглиблення вивчення іноземних мовповязано із забезпеченням можливості навчання дитини та розвитку її здібностей, при цьому враховує, що дитина навчається в школі з поглибленим вивченням англійської мови.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, також слід враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобовязаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Позивачкою також не доведено, що відповідач згідно його матеріального становища може сплачувати додаткові витрати.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в майбутньому по 1500 грн. є необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають, в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, вважає, що з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 150, 157, 180, 181, 182, 184, 185, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 141, 241, 247, 258, 263-265, 274-279, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2014 року та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, (паспорт серії КТ №030890 19.07.2010 року виданий Шевченківським РВ УМВС України в Чернівецькій області), зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 січня 2014 року, по 600 грн., щомісячно, з 30 грудня 2013 року і до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили відкликати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 29 березня 2019 року.

СУДДЯ Л.В. ЯРЕМА