Справа № 456/1977/18
Провадження № 2/456/208/2019
РІШЕННЯ

іменем України

02 квітня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого: судді Шрамка Р. Т. ,

з участю секретаря: Панилик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Стрию цивільну справу №456/1977/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку №7а по вул. Бандери в с. П?ятничани Стрийського району Львівської області та зняття її з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є власником будинку №7а по вулиці Бандери, 7А у селі П?ятничани Стрийського району Львівської області. Відповідач по справі ОСОБА_2, її дочка, яка зареєстрована в будинку з 11.12.2001р., але фактично не проживає у вказаному будинку з 2009 року і по теперішній час. Її речей у будинку немає. Позивач зверталась до відповідача з проханням, щоб вона знялась з реєстрації з належного позивачу будинку, однак остання не може цього зробити, оскілки вийшла заміж, доглядає маленьку дитину і не може приїхати для добровільного врегулювання спору. У зв?язку із реєстрацією дочки у житловому будинку, позивач позбавлена можливості отримати субсидію, так як не може подати довідки про доходи дочки. Позивач є пенсіонером, розмір її пенсії є надто низьким, якої не вистачає для забезпечення її потреб та оплати комунальних послуг, тому змушена звернутися за захистом до суду.

Позивач в судове засідання не з?явилась, однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала та просив їх задоволити, проти прийняття заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання не з?явилась, однак на адресу суду скерувала заяву, згідно якої позовні вимоги визнала та просила розгляд справи проводити за її відсутності.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з?явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 16.11.2001р., ОСОБА_1, є власник жилого будинку №7а по вул. С.Бандери, в с. П?ятничани Стрийського району Львівської області.

З довідки виданої виконкомом П?ятничанської сільської ради від 04.05.2018р., №112, вбачається, що відповідач ОСОБА_2, 1979р. народження, є дочкою позивача та вже більше 6 (шести) років в с. П?ятничани Стрийського району не проживає.

Згідно ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11.

З матеріалів справи вбачається, що в житловому будинку позивача зареєстрована відповідач, яку позивач просить визнати такою, що втратила право на користування житловим будинком, але вже тривалий час в ньому не проживає, фактичне місце проживання його невідоме.

У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зважаючи на наведене позов в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає до задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги про зняття відповідача з реєстраційного обліку за даною адресою, суд виходить з того, що повноваження реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання до компетенції суду не належать.

Відповідно до п. 3 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02 березня 2016 року, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Так, як зняття з реєстрації місця проживання належить до компетенції органу реєстрації сільської ради на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської ради, в даному випадку П?яничанської сільської ради Стрийського району Львівської області, то в іншій частині в позові необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.7, 10, 12, 13, 18, 76-82, 133, 141, 244, 245, 259, 263-268, 280-283 ЦПК України, ст.ст.317, 319, 391, 405 ЦК України, п. 3 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02 березня 2016 року суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2, 28 січня 1976р. народження такою, що втратила право на користування житловим приміщенням в будинку №7а по вул. С.Бандери в с. П?яничани Стрийського району Львівської області.

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про примусове зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 в будинку №7а по вул. С.Бандери в с. П?ятничани Стрийського району Львівської області відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя ОСОБА_3