Ухвала

25 березня 2019 року

місто Київ

справа № 111/2330/13-ц

провадження № 61-23737ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: ОСОБА_5, Мисівська сільська рада Ленінського району Автономної Республіки Крим, ОСОБА_6,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в м. Феодосія від 20 січня 2014 року у складі суддів: Моісеєнко Т. І., Романової Л. В., Редько Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, Мисівської сільської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим, ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування рішень і державних актів про право власності на землю.

Рішенням Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 26 листопада 2013 року позов задоволено частково, визнано незаконним та скасовано пункт 4 рішення виконавчого комітету Мисовської сільської ради Ленінського району АР Крим № 204 від 22 жовтня 1999 року про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_6 у АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку; визнано незаконним та недійсним державний акт на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_1, виданий 10 січня 2000 року ОСОБА_6 на підставі рішення виконавчого комітету Мисовської сільської ради Ленінського району АР Крим № 204 від 22 жовтня 1999 року, згідно з яким ОСОБА_6 є власницею земельної ділянки, площею 0, 0948 га для будівництва та обслуговування житлового будинку у АДРЕСА_1; визнано незаконним та скасовано рішення тридцять першої сесії Мисовської сільської ради Ленінського району АР Крим четвертого скликання від 02 лютого 2006 року про затвердження технічної документації та передачу в спільну часткову власність земельної ділянки, площею 0, 0802 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку у АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожному по Ѕ частці, визнано незаконним та недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, виданий 14 квітня 2006 року на підставі рішення тридцять першої сесії Мисовської сільської ради Ленінського району АР Крим четвертого скликання від 02 лютого 2006 року, згідно з яким ОСОБА_4 є власником земельної ділянки, площею 0, 0802 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1, визнано незаконним та недійсним державний акт про право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_3, виданий 14 квітня 2006 року на підставі рішення тридцять першої сесії Мисовської сільської ради Ленінського району АР Крим четвертого скликання від 02 лютого 2006 року, згідно з яким ОСОБА_5 є власником земельної ділянки, площею 0, 0802 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в м. Феодосія від 20 січня 2014 року рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 26 листопада 2013 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просила скасувати рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в м. Феодосія від 20 січня 2014 року та залишити в силі рішення Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 26 листопада 2013 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2014 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в м. Феодосія від 20 січня 2014 року. Витребувано цивільну справу № 111/2330/13-ц з Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набрав чинності 15 грудня 2017 року, далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами передано до Верховного Суду.

Вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2014 року не виконано, оскільки справа до суду не надходила через тимчасову окупацію частини території України, що унеможливлює розгляд цієї справи судом касаційної інстанції.

Відповідно до Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII

«Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон № 1207-VII) територію Автономної Республіки Крим визначено тимчасово окупованою територією.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 1207-VII у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам. Зокрема, передбачено, що розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Враховуючи, що судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, є Ленінський районний суд Автономної Республіки Крим, який на цей час не здійснює правосуддя, то визначення підсудності щодо розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження у названій цивільній справі покладається на місцевий загальний суд міста Києва, що має бути визначений Апеляційним судом міста Києва.

Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2018 року копії матеріалів касаційного провадження № 61-23737ск18 у цивільній справі № 111/2330/13-ц за позовом ОСОБА_4 до Мисовської сільської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування рішень і державних актів про право власності на землю направлено до Апеляційного суду міста Києва для визначення підсудності щодо розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 липня 2018 року Оболонський районний суд міста Києва визначено уповноваженим розглядати питання щодо відновлення втраченого провадження у цивільній справі

№ 111/2330/13-ц.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року у відновленні втраченого провадження у цивільній справі № 111/2330/13-ц за позовомОСОБА_4 до Мисовської сільської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування рішень і державних актів про право власності на землю відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтовувалась тим, що матеріалів провадження, направлених Верховним Судом для вирішення питання про відновлення втраченого судового провадження, недостатньо для відновлення матеріалів справи.

Відповідно до статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз'яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Після набрання законної сили ухвалою суду, визначеною частиною третьою цієї статті, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження за касаційною скаргою у справі, провадження у якій втрачено.

Ураховуючи неможливість відновлення втраченого судового провадження у справі № 111/2330/13-ц, що встановлено ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2018 року, яка набрала законної сили, Верховний Суд не має можливості здійснити перегляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в м. Феодосія від 20 січня 2014 року, тому провадження у зазначеній справі підлягає закриттю.

Верховний Суд роз'яснює учасникам справи право на повторне звернення із заявою про відновлення втраченого судового провадження за наявності необхідних документів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в м. Феодосія від 20 січня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Мисовської сільської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання незаконними та скасування рішень і державних актів про право власності на землю, закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик