Житомирський апеляційний суд
Категорія 19 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й. Галацевич О.М. при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №296/10110/18 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" про скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення та відновлення газопостачання

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 22 січня 2019 року постановлену під головуванням судді Галасюка Р.А. у м. Житомир,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Житомиргаз» про скасування рішення комісії з розгляду актів про порушення та відновлення газопостачання.

11.01.2019 року ОСОБА_1 подала заяву про відмову від позову та стягнення судових витрат, які складаються із судового збору в розмірі 1409грн. Та витрат на правову допомогу в розмірі 7000грн. (а.с.75).

Ухвалою Корольовського районного суду від 22 січня 2019 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову, провадження у справі закрито. Стягнуто з ПАТ «Житомиргаз» на користь ОСОБА_1 8409 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Житомиргаз» просить скасувати ухвалу в частині стягнення судових витрат. Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права. Вказує, що позовна заява не містить вимог про стягнення судових витрат з відповідача, також не надано доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу.

У відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ПАТ «Житомиргаз» залишити без задоволення, а ухвалу без змін. Зазначає, що подала докази на підтвердження понесення судових витрат, зокрема квитанції про сплату судового збору і витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог у наслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Позивачем подано до суду копія рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Житомиргаз» від 31.10.2018 року, яким вона скасувала своє рішення про порушення оформлене протоколом №31 від 28.02.2018 року і яким було постановлено провести їй нарахування.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат.

Позивачкою сплачено судовий збір за подачу позову в розмірі 1409грн. (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Як роз'яснено у постанові Великої палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі N 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачка в позовній заяві просила відшкодувати судові витрати, на підтвердження витрат на правничу допомогу надала договір про правову допомогу, акт виконаних робіт, який містить розрахунок витрат) та квитанцію про оплату від 08.10.2018 року (а.с.73, 76-79). З 15 грудня 2017 року законодавцем не обмежено розмір витрат на правничу допомогу.

Доказів на спростування розрахунку таких витрат або їх неспівмірності із складністю справи, витраченим адвокатом часом, обсягом наданих послуг, значенням справи для сторони відповідач не надав.

Ухвала постановлена із дотриманням норм процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 22 січня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: