Провадження № 2/161/848/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 березня 2019 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Маковецької Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою .

Позовну заяву мотивує тим, що 10.04.2016р. ОСОБА_1 було надано ОСОБА_2 позику - грошові кошти в розмірі 310 доларів США на строк до 30.04.2016р., що підтверджується доданою до позовної заяви, складеною власноруч та підписаною відповідачем, розпискою від 10.04.2016 року. До сьогоднішнього часу відповідач ухиляється від повернення суми боргу, чим порушив взяті на себе зобов'язання. На вимоги про повернення коштів належним чином не реагує, гроші не повертає, натомість посилається на неможливість виконання взятих на себе зобов'язань у зв'язку з відсутністю коштів.

Таким чином, відповідач у вказаний строк не повернув йому грошові кошти, у зв'язку із чим він змушений звернутись до суду із указаним позовом за захистом своїх порушених прав. Відповідно наданого ним розрахунку, заборгованість за отримані кошти згідно розписки складає 310 доларів США, що по курсу НБУ станом на 05.12.2018р. становить 8 719,03 (вісім тисяч сімсот дев'ятнадцять гривень три копійки) гривень. На момент подачі позовної заяви, згідно офіційному курсу НБУ 100 доларів США становить 2812,59 гривень . За загальним правилом, позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми позики. При цьому розмір процентів передбачається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та відсотки на підставі ст. 1048 ЦК України. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховано за період з 01.05.2016р. по 05.12.2018р. в розмірі 24,18 доларів США (310 доларів США*3%/365*949), що по курсу НБУ станом на 05.12.2018р. становить 679,94 гривень. У відповідності до ст. 1048 ЦК України відповідачу нараховано за період з 01.05.2016р. по 05.12.2018р. в розмірі 122,96 доларів США, що по курсу НБУ станом на 05.12.2018р. становить 3 457,63 гривень. Загальна сума заборгованості за розпискою складає 12 856,60 гривень, з яких: 8 719,03 гривень - заборгованість за позикою, 679,94 гривень - 3% річних від простроченої суми, 3 457,63 гривень - відсотки за користування позикою.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за борговою розпискою в розмірі 12 856,60 гривень, з яких: 8 719,03 гривень - заборгованість за позикою, 679,94 гривень - 3% річних від простроченої суми, 3 457,63 гривень - відсотки за користування позикою.

Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо постановлення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення. Крім того, є оголошення на сайті судової влади про розгляд даної справи. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили.

Суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутності відповідача, та ухвалює рішення відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Як випливає з матеріалів справи, 10.04.2016р. ОСОБА_1 було надано ОСОБА_2 позику - грошові кошти в розмірі 310 доларів США на строк до 30.04.2016р., що підтверджується доданою до позовної заяви, складеною власноруч та підписаною відповідачем, розпискою від 10.04.2016 року.

Судом встановлено, що у ОСОБА_2 виникли боргові зобов'язання. Відповідач ОСОБА_2 отримав в борг від позивача ОСОБА_1 за договором позики від 10.04.2016 року грошові кошти у розмірі 310,00 доларів США, проте

зобов'язання за договором позики не виконав та не повернув ОСОБА_1 грошові кошти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками .

Ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов'язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов'язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов'язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов'язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов'язок боржника з такої сплати.

Статтею 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов'язань.

З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов'язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

У частині першій статті 1048 ЦК закріплено загальне правило про відплатність договору позики, за яким позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто у частині першій статті 1048 ЦК передбачена презумпція відплатності договору позики, яка діє за умов, якщо безоплатність договору позики прямо не встановлена нормою закону або конкретним договором.

Тому, за загальним правилом, позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми позики. При цьому розмір процентів передбачається сторонами в договорі позики, або, якщо такий розмір процентів не встановлений, він визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК). Такого роду правило спрямоване на охорону інтересів позикодавця у разі, якщо договором позики розмір процентів не визначений.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-36цс14.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та відсотки відповідно до ч.2 ст. 1048 ЦК України.

Згідно наданого представником позивача і перевіреного судом розрахунку, у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідачу нараховано за період з 01.05.2016р. по 05.12.2018р. в розмірі 24,18 доларів США (310 доларів США*3%/365*949), що по курсу НБУ станом на 05.12.2018р. становить 679,94 гривень.

У відповідності до ст.1048 ЦК України відповідачу нараховано за період з 01.05.2016р. по 05.12.2018р. в розмірі 122,96 доларів США, що по курсу НБУ станом на 05.12.2018р. становить 3 457,63 гривень, з яких:

за період з 01.05.2016р. по 26.05.2016р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 4,19 доларів США (310 доларів США*19%/365*26);

за період з 27.05.2016р. по 23.06.2016р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 4,28 доларів США (310 доларів США*18%/365*28);

за період з 24.06.2016р. по 28.07.2016р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 4,90 доларів США (310 доларів США*16,5%/365*35);

за період з 29.07.2016р. по 15.09.2016р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 6,45 доларів США (310 доларів США*15,5%/365*49);

за період з 16.09.2016р. по 27.10.2016р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 5,35 доларів США (310 доларів США*15%/365*42);

за період з 28.10.2016р. по 13.04.2017р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 19,97 доларів США (310 доларів США*14%/365*168);

за період з 14.04.2017р. по 25.05.2017р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 4,64 доларів США (310 доларів США*13%/365*42);

за період з 26.05.2017р. по 26.10.2017р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 16,35 доларів США (310 доларів США*12,5%/365*154);

за період з 27.10.2017р. по 14.12.2017р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 5,62 доларів США (310 доларів США*13,5%/365*49);

за період з 15.12.2017р. по 25.01.2018р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 5,17 доларів США (310 доларів США*14,5%/365*42);

за період з 26.01.2018р. по 01.03.2018р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 4,76 доларів США (310 доларів США*16%/365*35);

за період з 02.03.2018р. по 12.07.2018р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 19,20 доларів США (310 доларів США*17%/365*133);

за період з 13.07.2018р. по 06.09.2018р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 8,32 доларів США (310 доларів США*17,5%/365*56);

за період з 07.09.2018р. по 05.12.2018р. нараховано відсотків на суму позики в розмірі 13,76 доларів США (310 доларів США*18%/365*90).

Таким чином, загальна сума заборгованості за розпискою складає 12 856,60 (дванадцять тисяч вісімсот п'ятдесят шість гривень 60 копійок) гривень, з яких: 8 719,03 гривень - заборгованість за позикою, 679,94 гривень - 3% річних від простроченої суми, 3 457,63 гривень - відсотки за користування позикою.

Як слідує із змісту ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за борговою розпискою слід задовольнити у вищевказаній сумі.

Також підлягає до стягнення з відповідача в користь позивача сплачений останнім судовий збір, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 625, 1046-1049 ЦК України, суд,-

ухвалив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_1) заборгованість за борговою розпискою в розмірі 12 856,60 (дванадцять тисяч вісімсот п'ятдесят шість гривень 60 копійок) гривень, з яких: 8 719,03 гривень - заборгованість за позикою, 679,94 гривень - 3% річних від простроченої суми, 3 457,63 гривень - відсотки за користування позикою.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_3) на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2) судові витрати в сумі 704,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_3.

Суддя Луцького міськрайонного суду Івасюта Л.В.