Ухвала

03 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 753/1189/16-ц

провадження № 61-25421св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Актабанк»

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну позивача - Публічного акціонерного товариства «Актабанк» у порядку процесуального правонаступництва правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Актобанк» (далі - ПАТ «Актобанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № /Т/973810 від 04 вересня 2013 року у розмірі 115 652,79 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 лютого 2016 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, призначено судове засідання у справі.

Не погоджуючись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 05 вересня 2016 року та 10 листопада 2016 року відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, у відкритті апеляційного провадження за якою відмовлено ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 січня 2017 року.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 115 652,79 грн кредитної заборгованості, 1 787,29 грн судового збору.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2017 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року в частині стягнення 31 604,20 грн комісії за обслуговування кредиту скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у стягненні комісії. Зменшено розмір судового збору, який підлягає присудженню з відповідача. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У лютому 2017 року відповідач звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 січня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, і направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

17 березня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

У липні 2017 року відповідач звернулась до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просила скасувати заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року та рішення Апеляційного суду міста Києва від 15 червня 2017 року, ухвалити нове рішення про відмову у позові повністю.

20 вересня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

14 травня 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

26 червня 2018 року та 16 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»), посилаючись на статтю 55 ЦПК України, пункт 1 частини першої статті 512, статті 513, 514, частину першу статті 516 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) звернулося до Верховного Суду із заявами про заміну позивача у цій справі правонаступником.

Заяви обґрунтовано тим, що 23 березня 2018 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ПАТ «Актобанк» укладено договір № 2 про відступлення прав вимоги, за умовами якого первісний кредитор (ПАТ «Актобанк») відступає шляхом продажу новому кредитору (ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») належні банку, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуває в обсязі та умовах, визначених цим договором права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у додатку № 1 до цього договору, зокрема і за кредитним договором № /Т/973810 від 04 вересня 2013 року, укладеним з ОСОБА_4 На підставі викладеного ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло прав нового кредитора за вказаним кредитним договором, тому просить заміни позивача правонаступником і у цій судовій справі.

Верховний Суд, дослідивши доводи ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та надані ним докази, дійшов висновку, що заяви задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

На підтвердження зазначених у заяві обставин ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало суду копію договору про відступлення права вимоги від 23 березня 2018 року № 2, за умовами пункту 2.2 якого новий кредитор набуває усіх прав кредитора за основними договорами у день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього договору (3 160 375,00 грн - ціна договору).

Доказів сплати на ПАТ «Актобанк» ціни договору ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суду не надано, тобто не надано доказів набуття ним прав нового кредитора ОСОБА_4 за кредитним договором № /Т/973810 від 04 вересня 2013 року.

Таким чином, передбачені статтею 55 ЦПК України, підстави для залучення до участі у справі ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» як правонаступника позивача ПАТ «Актобанк» відсутні.

Керуючись статтею 512 ЦК України, статтями 55, 260, 261, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну позивача у справі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Актабанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом правонаступником відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий А. С. Олійник

Судді: В. О. Кузнєцов

Г.І. Усик