Дата документу 18.01.2019 Справа № 334/8885/16-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 334/8885/16 Головуючий у 1 інстанції: Ісаков Д.О.
№ 22-ц/807/421/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянув в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначала, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, на підставі договору куплі-продажу квартири від 27.03.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Корицькою О.В., зареєстровано в реєстрі № 265, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1664621.

Власником квартири АДРЕСА_4 у тому ж будинку (сусідня квартира зверху) є ОСОБА_6 Протягом останніх трьох років із квартири відповідачки періодично відбувається залиття її квартири.

Перший раз залиття відбулося влітку 2014 року. Оскільки на той час у моїй квартирі не було зроблено ремонту, та такий випадок стався вперше, вона не стала звертатися до органів комунального господарства за складанням акту. Лише попередила мешканців квартири АДРЕСА_4 про неприпустимість подальшого залиття.

Другий раз залиття відбулося 13.12.2014 року. Представниками КП «Основаніє» був складений акт, згідно якого на стелі кухні наявні сліди залиття площею 2,11*0,3 м, на стінах кухні наявні сліди залиття площею 2,11*2,52 м та 2,52*0,7 м. На стінах санвузла наявні сліди залиття площею 2,52*0,7 м та 2,52*0,93 м. В якості причини залиття зазначено, що у квартирі АДРЕСА_4 не був повністю перекритий відсікаючий вентиль ХВП.

Втретє залиття відбулося 03.11.2016 року. Акт про залиття квартири був складений Головою ОСББ «Товариська 60». Згідно вказаного акту, на стелі санвузла наявні сліди залиття площею 0,08 кв.м. В якості причини залиття комісія вказує непридатність зливної труби санвузла у квартирі АДРЕСА_4.

Після залиття квартири вона за власні кошти здійснила ремонт стелі у санвузлі. Однак, вже через декілька днів знову відбулося залиття. Акт про залиття був складений Головою ОСББ «Товариська 60» 21.11.2016 року. Згідно вказаного акту, на стелі санвузла наявні сліди залиття площею 0,04 кв.м. В якості причини залиття комісія знову вказує непридатність зливної труби санвузла у квартирі АДРЕСА_4. Тобто, після залиття 03.11.2016 року, відповідач не спромігся відремонтувати дефекти каналізаційної труби в своєму помешканні.

Таким чином, залиття щоразу відбувалося через недбалість власника та мешканців квартири АДРЕСА_4

Спеціалістом по складанню кошторисів ТОВ «Український регіональний інститут експертизи інновацій та проектування», яке має відповідну ліцензію на здійснення ремонтних та будівельних робіт, складено кошторис щодо ремонтних робіт у квартирі 206. Загальна вартість відновлювальних робіт з урахуванням ПДВ складає 9091,88 грн.

Крім того, внаслідок залиття квартири 206 в результаті винних та неправомірних дій відповідача, їй було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні її права власності, зокрема внаслідок пошкодження квартири водою, вона зазнала не мало переживань та страждань з приводу того, що особа яка пошкодила їй майно повинна відповідати за свої дії протягом декількох років не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки. Хвилювання та думки про те, як відновити свою квартиру, тримають її у нервовій та психологічній напрузі. Вона вимушена робити ремонтні роботи за власні кошти та перебуває в невіданні, чи будуть повернуті їй ці кошти. Також, її син та його дружина, що мешкають у квартирі 206, вимушені жити в стані ремонту, що викликає неабиякі незручності та переживання для них та неї. Наведені вище обставини погіршують її психологічне становище тим, що відповідач заливав квартиру 206 не один раз, а постійно з певною регулярністю та періодичністю, що раз за разом все більш погіршувало нервові переживання. Крім того, вона витратила багато часу на поїздки до спеціаліста по кошторисам, організаціям, які обслуговують будинок, адвоката та органів судової влади з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди та подання позову, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім'ю та роботу. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання для неї.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, стягнути з відповідачки на її користь в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, що складає вартість відновлювальних робіт - 9091,88 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн., судові витрати у розмірі 1551,20 грн., які складаються з витрат на правову допомогу - 1000 грн. та витрати по сплаті судового збору - 551,20 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27.03.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Корицькою О.В., зареєстровано в реєстрі № 265, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1664621 (а.с.5-9).

Відповідач ОСОБА_6 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується довідкою адресно-довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізьцій області від 10.01.2017 року (а.с.22).

Внаслідок залиття квартири позивачки 23.12.2014 року комісією Правобережного ТО ГКП «Основаніє» склдеений акт обстеження квартири, яким встановлено, що внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 виявлені пошкодження: -кухня: стеля - сліди залиття по стелі над рукомийником - 2,11 х 0,3 м. -стіни: частина стін обліцовані кафельною плиткою, по якій стікала вода, сліди залиття по верхній частині стін над рукомийником - 2,11 х 2,52 м, по сміжній стіні з ванною 2,52 х 0,7 м.-підлога (плитка ПХВ) - змін та деформації покриття не виявлено;-санвузол : на стіні, суміжній з кухнею маються сліди залиття (стіна обштукатурена стартовою і фінішною шпаклевкою) 2,52 х 0,70 м., на стіні в місці розташування вентканалу сліди залиття 2,52 х 0,93 м. По іншим стінам змін та деформацій не виявлено.

При складенні акту обстеження не було виявлено причину затоплення квартири позивачки, всі висновки які містяться у відповідному акті не базуються на жодних доказах, містять лише припущення.

Так, у акті зазначено, що причиною затоплення є те, що квартиранти, які мешкали у квартирі виїзжаючи з квартири, демонтували у кухні рукомийник і, імовірно, відбулось залиття - відсекаючий вентиль ХВП був не повністю перекритий.

Натомість жодних послань на будь-які фактичні обставини, які свідчили б про доведеність факту вини мешканців квартири 2112 в акті немає.

Також відповідно до акту від 03.11.2016 року, складеного комісією ОСББ «Товариська 60» за участю мешканців квартир АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та № АДРЕСА_4 - ОСОБА_7 будинку АДРЕСА_1 встановлено, що при візуальному огляді квартири АДРЕСА_1 цього ж будинку, встановлено - санвузол S=10,8 кв.м. - потолок побілений, виявлені сліди залиття розміром 270мм х 290мм, S приблизно 0,08 кв.м. Причиною залиття санвузла в квартирі 206 імовірно послужила зливна труба, що прийшла в непридатність (а.с.12).

Відповідно до акту від 21.11.2016 року, складеного комісією ОСББ «Товариська 60» за участю мешканки квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 встановлено, що при візуальному огляді квартири АДРЕСА_1 цього ж будинку, встановлено - санвузол S=10,8 кв.м. - потолок побілений, виявлені сліди повторно залиття розміром 1500мм х 240мм, S приблизно 0,04 кв.м. Причиною повторного залиття санвузла в квартирі 206 імовірно послужила зливна труба розташована в квартирі АДРЕСА_4, що прийшла в непридатність (а.с.11).

Таким чином, всі складені акти містять лише припущення, при цьому ці припущення є різними, та жодне з них не перевірялося, не фіксувалося факту витоку води, не обстежувалася квартира АДРЕСА_4 та не надано жодних доказів на підтвердження факту усунення причини підтікання води.

Натомість, як зазначив суд першої інстанції, існує нормативно визначений Порядок складання акту про залиття, аварії квартир. Він регулюється Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за №927/11207.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Як вбачається, в акті повинно бути зазначено причину залиття квартири.

Згідно Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

В акті повинен міститись висновок про те хто заподіяв шкоду.

При цьому з актом ознайомлюються мешканці залитої квартири та квартири, з якої відбулося залиття.

Суд також врахував, що надані позивачкою в підтвердження залиття її квартири акти не відповідають зазначеним вимогам в акті не зазначено конкретну причину залиття, відсутній висновок про те хто заподіяв позивачці шкоду, і з актом не ознайомлені мешканці квартири № АДРЕСА_4, власника якої відповідачка звинувачує в заподіянні їй шкоди.

Також суд врахував пояснення свідка ОСОБА_8 який пояснив, що його два рази викликали до квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з залиттям. Він спочатку прийшов сам, обстежив та на наступний день прийшов разом зі слюсарем. Побачивши залиття, викликали мешканців квартири № АДРЕСА_4. У квартирі № АДРЕСА_4 було залито бетоном, тому встановити причини залиття не було можливим, тому було написано - імовірно.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За тих обставин, що всі складені акти містять лише припущення, а огляд квартири відповідачки не виявив жодних порушень водокористування, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що надані позивачкою докази доводять лише факт заподіяння позивачці збитків і не доводять факту, що ці збитки заподіяні їй з вини відповідача.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2018 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 січня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков