Справа № 265/829/15-ц
Провадження № 6/265/56/19
У Х В А Л А

04 квітня 2019 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Шиян В. В., за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.,

розглянувши подання головного державного виконавця Лівобережного відділу держаної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про розшук боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2019 року головний державний виконавець Лівобережного відділу держаної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з поданням, яким просить оголосити розшук ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце мешкання якого: місто Маріуполь, провулок Сєдова, 24.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у Лівобережному районному відділі держаної виконавчої служби міста Маріуполь перебуває виконавчий лист № 265/829/15-ц, виданий 26 березня 2015 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 16 лютого 2015 року. Виконавець зазначає, що 04 квітня 2018 року було відкрито виконавче провадження № 56112714, копії постанови про відкриття провадження були направлені сторонам. 05 квітня 2018 року державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. Вжитими в ході примусового виконання заходами встановлено, що боржник пенсію не отримує, не працює, рахунків у банківських установах не має; добровільно аліменти не виплачує, до відділу ДВС за викликами не являється, заборгованість по аліментам станом на 01 березня 2019 року за ВП № 56112714 становить 50679 гривень. 12 лютого 2019 року здійснено вихід за адресою проживання боржника: місто Маріуполь, провулок Сєдова, 24, яким встановлено, що ОСОБА_2 за цією адресою не проживає, місцезнаходження його не відомо. Наведене, на думку ініціатора подання, є підставою для оголошення розшуку боржника.

До суду державний виконавець не прибула, до подання додана заява про розгляд справи за її відсутності. Виконавець просить прийняти рішення на розсуд суду.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог вико навця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Згідно ч.ч.1,4 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відо- мостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Судом встановлено, що на виконанні у Лівобережному відділі державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження ВП № 56112714 з примусового виконання виконавчого листа № 265/829/15-ц, виданого 26 березня 2015 року року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 16 лютого 2015 року.

З наданих до подання доказів вбачається, що в ході примусового виконання вказаних виконавчих листів державним виконавцем були вжиті заходи щодо перевірки інформації про майно та доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах.

Згідно отриманих даних, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Більшовицька, будинок 35.

Постановою державного виконавця від 05 квітня 2018 року на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 накладено арешт.

Також встановлено, що ОСОБА_2 джерела доходів не має, пенсій не отримує, на обліку в органах ДПС не перебуває, відомості про останнє місце його роботи, роботу за трудовими або цивільно-правовими договорами, відсутні.

Крім того, державним виконавцем отримано інформацію з Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради щодо зареєстрованого місця проживання боржника ОСОБА_2, згідно якої останній зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 з 06 листопада 2012 року по теперішній час.

З копії акту державного виконавця вбачається, що вихід був здійснений за адресою: м. Маріуполь, провулок Сєдова, 24 (адреса реєстрації). При цьому встановити місцезнаходження боржника не вдалось.

Державний виконавець мотивує подання тим, що боржник на виклики до відділу ДВС не являється, добровільно аліменти не сплачує, має заборгованість.

Проте надані до подання документи взагалі не містять відомостей стосовно того, чи був боржник обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження, стосовно наявності та розміру заборгованості по аліментах та доказів того, що державним виконавцем взагалі вживались заходи щодо встановлення фактичного місця проживання боржника.

Сам факт виходу державного виконавця за адресою реєстрації боржник за весь період здійснення виконавчих дій, не виявлення боржника та його майна за цією адресою, не свідчить про його свідоме ухилення від виконання рішення суду.

Як було встановлено, боржник має у власності будинок в місті Маріуполі по вулиці Більшовицькій, 35, проте вказана адреса державним виконавцем не відвідувалась.

Тому, враховуючи вищевикладене та той факт, що державним виконавцем не надано суду доказів про ухилення боржника від сплати аліментів та не надано доказів того, що вжиті ним заходи на предмет встановлення місця перебування чи проживання боржника були достатніми і вичерпними, в задоволенні подання слід відмовити, що не позбавляє державного виконавця права повторного звернення до суду з аналогічним поданням за умови вичерпання всіх передбачених за- коном заходів, направлених на встановлення місця знаходження боржника.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд зазначає, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд та кож враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п.33 рішення ЄСПЛ у справі "Фельдман проти України", за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Керуючись ст. ст.76-81,260,261,263,438, ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Лівобережного відділу держаної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про розшук боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею як така, що постановлена за відсутності учасників справи.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом пятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 04 квітня 2019 року.

Суддя: