Справа № 135/1104/18
Провадження № 22-ц/801/69/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дєдов С. М.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 рокуСправа № 135/1104/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Рибчинського В.П., Голоти Л.О.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., представника скарж-ника, заявника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, розглянувши за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовно-го провадження, у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за скаргою

ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій

начальника відділу примусового виконання рішень Управління держав-

ної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у

Вінницькій області Калинчука Сергія Ігоровича, визнання недійсними,

скасування звітів про оцінку майна, зобов'язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Гай-синського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2018 року, поста-новлену у приміщенні суду у м. Гайсині Вінницької області за головування суд-ді Дєдова С.М.,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2018 року ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою про визнання неправомірними дій начальника відділу примусового виконання рі-шень Управління державної виконавчої служби Головного територіального уп-равління юстиції ( далі - ДВС ГТУЮ ) у Вінницькій області Калинчука С.І., визнання недійсними, скасування звітів про оцінку майна, зобов'язання вчинити дії. Скарга мотивована тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області перебуває зведене виконавче проваджен-ня № 37234147, до складу якого входить вико-навче провадження № 34351262 з виконання виконавчого листа № 211/447/12, виданого 01 червня 2012 року Лади-жинським міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 коштів в розмірі 1543878,77 гривень. 08 серпня 2018 року боржник отримав повідом-лення начальника відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Калинчука С.І. від 06 серпня 2018 року № 9739/02.1-25/8, де відповідно до виготовленого СОД ТОВ «Експертно-консал-тинговий центр» звіту від 01 серпня 2018 року оціночна вартість арештованого майна боржника ОСОБА_3, а саме: гаража з майстернею під літ. «Г» ( літ.»Г-1», літ «г» ) загальною площею 422,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1 у м. Ладижині, Садівничому товарист-ві «Протон» по АДРЕСА_1 (запис про право власності за № НОМЕР_2) та земельної ділянки площею 0,1 га у АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення якої індивідуальне садівництво, станом на 01 серпня 2018 року складає 803637,00 гривень, з яких 140000,00 гри-вень становить вартість земельної ділянки. Заявник з результатами даної оцінки не погоджується, оскільки вважає, що дії державного виконавця з проведення оцінки належного йому майна у зведеному виконавчому провадженні № 37234147 є неправомірними внаслідок непідвідомчості його відділу примусо-вого виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, оскільки воно підвідомче Ладижинському міському відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області. Окрім того, державний виконавець не мав права передавати даному суб'єкту оціночної діяльності матеріали для складання звіту про оцінку майна до постановлення судового рішення за наслідками судового розгляду поданої ним 23 липня 2018 року скарги щодо оскарження ряду постанов державного ви-конавця Калинчука С.І. у виконавчому провадженні № 34351262, зокрема, про поновлення вчинення виконавчих дій від 09 липня 2018 року, про арешт майна боржника від 12 липня 2018 року, про призначення суб'єкта оціночної діяль-ності-суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 12 липня 2018 року. Дії державного виконавця з проведення оцінки належного боржнику майна у зведеному виконавчому провадженні № 37234147 є неправо-мірними, адже їх дія поширюється на майно, яке є спільним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_7 При цьому частка кожного з подружжя складає 1/2 частину від цьо-го майна, тому виконавець діяв у порушення вимог законодавства, не маючи права звертати стягнення на 1/2 частину належного ОСОБА_7 майна, яка не є боржником у цьому виконавчому про-вадженні. Ознайомившись зі звітами про незалежну оцінку земельних ділянок і гаража, скаржник заперечує результати оцінки майна, вважає їх заниженими, такими, що не відповідають реальному стану нерухомого майна та об'єктивним цінам, які склалися на ринку нерухомості в даний час. ОСОБА_3 вважає дії державного виконавця з визначення вартості майна відповідно до звітів про оцінку майна незаконними з огляду на те, що ця оцінка проведена без врахування дійсної ринкової вартості майна на даній території. Оцінка була проведена без технічної документації, позаяк суб'єкта оціночної діяльності бу-ло призначено 12 липня 2018 року, а експерт для виготовлення необхідної для оцінки вищезазначеного майна технічної документації призначений державним виконавцем 30 липня 2018 року і вже до 01 серпня 2018 року виготовив її. ОСОБА_3 вважає неправомірною постанову начальника відділу примусо-вого виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Калин-чука С.І. від 30 липня 2018 року про призначення експерта для участі у вико-навчому провадженні, оскільки державним виконавцем 27 липня 2018 року нап-равлена вимога № 9087/2.1.-28/8 про надання боржником у строк до 03 серпня 2018 року ксерокопії технічного паспорта нерухомого майна № НОМЕР_1, що являє собою гараж з майстернею під літ. «Г» (літ. «Г-1», літ. «г») загальною площею 422,5 кв.м. у м. Ладижині на території Садівничого товариства «Про-тон» по АДРЕСА_1 (номер запису про право власності НОМЕР_2), а також ксерокопії свідоцтва про право власності № 9114, виданого 29 березня 2000 року виконавчим комітетом Ладижинської ради народних депутатів. Вказана вимога отримана боржником 31 липня 2018 року. На її виконання 03 серпня 2018 року боржником на адресу державного вико-навця направлений лист із зазначенням про знаходження усієї документації у приміщеннях, які перебувають на збереженні у представника стягувача ОСОБА_9, тому пропонувалося повернути вказані документи боржнику з метою передачі їх державному виконавцю. Однак державний виконавець у по-рушення законних прав боржника, сприяючи стягувачу, з метою стягнути з Ко-лесникова В.В. додаткові витрати, не дивлячись на встановлений ним же строк для надання технічної документації, уже 30 липня 2018 року призначив експер-та ФОП ОСОБА_11 для участі у виконавчому провадженні та зобов'язав його виготовити технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна № НОМЕР_1. Відтак заявник вважає наявними підстави для зупинення переда-чі вище зазначеного майна на реалізацію, оскільки він не згоден з результатами його оцінки та вчиненням державним виконавцем усіх процесуальних дій з цього приводу. За таких обставин заявник просив суд визнати неправомірними дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Калинчука С.І. з проведення оцінки майна: земельної ді-лянки площею 0,2261 га у АДРЕСА_3, кадастровий но-мер НОМЕР_4; земельної ділянки площею 0,1 га у АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва; гаража з майстернею під літ. «Г» ( літ»Г-1», літ «г» ) загальною площею 422,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 ( номер запису про право власності НОМЕР_2 ) та прийняття за основу звітів про незалежну оцінку від 30 липня та 01 серпня 2018 року, виготовлених СОД ТОВ «Експертно-консалтинговий центр»; визнати недійсними та скасувати звіти про незалежну оцінку від 30 липня та 01 серпня 2018 року, виготовлені СОД ТОВ «Експертно-кон-салтинговий центр»; визнати неправомірною та скасувати постанову началь-ника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Він-ницькій області Калинчука С.І. від 30 липня 2018 року про призначення екс-перта для участі у виконавчому провадженні; зупинити передачу на реалізацію вищезазначеного нерухомого майна ( т. 1, а. с. 1-7 ).

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2018 року у задоволенні вимог скарги ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі ( т. 1, а. с. 237-243 ).

Не погоджуючись із постановленою судом першої інстанції ухвалою, ОСОБА_3 оскаржує її в апеляційному порядку, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження цієї ухвали суду, скасувати оскаржувану ухвалу, ухвалити нове судове рішення про задоволення його скарги. Скаржник вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, постановленою за невід-повідності висновків суду фактичним обставинам справи, неповного з'ясування обставин, на які скаржник посилався як на підставу своїх вимог, з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права. ОСОБА_3 зазначає про застосування судом першої інстанції поло-жень норм Закону України «Про виконавче провадження», що втратили чин-ність, але покладені в основу для відмови у задоволенні його скарги; вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам висновок суду про ненадання ним доказів необ'єктивності або неякісності звіту з проведення оцінки неру-хомого майна. Стверджуючи правильну підвідомчість виконавчого провад-ження, суд, на думку скаржника, допустився помилкового застосування норм статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, оскільки виконавче про-вадження відкривається за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцем знаходження його майна. У зв'язку з поверненням виконавчого листа стягувачу ОСОБА_12 у виконавчому провадженні № 35840533 та виведення цього виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження № 372334147, це виконавче провадження втратило правовий статус зведеного, тому з огляду на суму зобов'язання ОСОБА_3, що ста-новить 1543878,77 гривень, виконавче провадження № 34351262 не може пере-бувати на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області. Судом першої інстанції також зроблений помил-ковий висновок щодо правомірності дій державного виконавця з винесення оскаржуваних постанов у порушення вимог статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», статей 370,371 ЦК України, статей 60, 69, 70 СК України, без урахування належності дружині скаржника ОСОБА_7 половини спірного нерухомого майна. Протиправними є дії державного виконавця щодо призначення постановою від 30 липня 2018 року експерта для участі у виконавчому провадженні, адже у вимозі державного виконавця від 27 липня 2018 року, отриманий боржником 31 липня 2018 року, йому визначений строк до 03 серпня 2018 року для надання технічної документації, копії сві-доцтва про право власності. Такі обставини свідчать про неправомірність самої постанови з призначення експерта для участі у виконавчому провадженні від 30 липня 2018 року та звіту про оцінку вищенаведеного майна станом на 01 серпня 2018 року ( т. 1, а. с. 246-255 ).

На апеляційну скаргу ОСОБА_3 26 грудня 2018 року надійшов відзив особи, дії якої оскаржуються, Калинчука С.І., де він посилається на необгрунто-ваність скарги, вважає її такою, що не підлягає задоволенню. Суб'єкт оскар-ження зазначає про дійсну неможливість відкриття виконавчого провадження, що в даний час оскаржується, відділом примусового виконання Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області. Однак виконавчий лист не пред'являвся стя-гувачем до примусового виконання у відділ примусового виконання і останнім виконавче провадження не відкривалося. Правовою підставою для здійснення виконавчого провадження у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області слугувала постанова від 15 березня 2013 року про передачу матеріалів виконавчого провадження, відповідно до якої дані матеріали були витребувані із відділу ДВС Ладижинського МУЮ для подаль-шого примусового виконання в межах зведеного виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_3 Відтак усі процесуальні дії, вчинені у вико-навчому провадженні № 34351262 державним виконавцем, дії якого оскаржу-ються, є законними. У відповідності до вимог статей 18, 20, 57 Закону України «Про виконавче провадження» постано-вою державного виконавця від 12 лип-ня 2018 року для участі у виконавчому провадженні залучене ТОВ «Експертно-консалтинговий центр», на вирішення якому поставлені питання з визначення ринкової вартості арештованого нерухомого майна боржника. На виконання постанови державного виконавця суб'єктом оціночної діяльності надані відповідні звіти, а боржника повідомлено про їх наявність та визначену вартість арештованого нерухомого майна з метою його примусової реалізації у порядку, визначеному законом. Державний виконавець не є суб'єктом оціночної діяль-ності, не має спеціальних знань щодо проведення оцінки майна об'єктів неру-хомого майна, не проводив такої оцінки, відтак, суб'єкт оскарження вважає, що надані СОД ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» звіти є дійсними для про-ведення реалізації арештованого майна.

Ухвалою судді Вінницького апеляційного суду від 30 листопада 2018 року скаржнику поновлений строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції ( т. 2, а. с. 10-11 ).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення по апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, дослідивши мате-ріали справи, проаналізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриман-ням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підста-ві повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підс-таву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослід-жені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом першої інстанції встановлені та не оспорюються учасниками справи наступні фактичні обставини справи.

Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області у даний час здійснюється примусове виконання у виконав-чому провадженні № 34351262 з виконання виконавчого листа № 211/447/12, виданого 01 червня 2012 року Ладижинським міським судом Вінницької облас-ті про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 155394,93 євро та 3433,60 гривень судового збору. Цьому передувало те, що 19 вересня 2012 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Ладижинського міського управління юстиції Березою A.B. в рамках виконавчого провадження винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа. На підставі постанови начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 15 березня 2013 року про передачу матеріалів виконавчого провадження, останні були витребувані з ВДВС Ладижинського МУЮ для подальшого примусового виконання у Відділі у межах зведеного виконавчого провадження, оскільки на примусовому виконанні у відділі приму-сового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області станом на 15 березня 2013 року перебувало виконавче провадження № 35840533 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 коштів у розмірі 8500000,00 гривень.

Начальником відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Калинчуком С.І. під час здійснення примусового виконання виконавчого листа № 211/447/12 у виконавчому провадженні № 34351262 проводилися виконавчі дії, спрямовані на проведення оцінки майна боржника: земельної ділянки площею 0,2261 га, розташованої у АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_4; земельної ділянки площею 0,1га, що розташована у АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3, з ці-льовим призначенням для індивідуального садівництва; гаража з майстернею під літ. «Г» (літ «Г-1», літ «г») загальною площею 422,5 кв.м. Реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_4 (номер запису про право власності НОМЕР_5).

12 липня 2018 року державним виконавцем Калинчуком С.І. у виконавчому провадженні № 34351262, що входить до складу зведеного виконавчого провад-ження № 37234147, винесена постанова про призначення суб'єкта оціночної ді-яльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ТОВ «Еспертно-консалтинговий центр». 30 липня 2018 року державним виконавцем винесена постанова про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні ФОП ОСОБА_11, 31 липня 2018 року ФОП ОСОБА_11 виготовив технічний паспорт на виробничу будівлю гаража з майстернею. 30 липня 2018 року ТОВ «Еспертно-консалтинговий центр» виготовлений звіт про грошову оцінку земельної ділянки площею 0,2261 га, розташованої у АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_4, за яким вартість земельної ділянки складає 189924,00 гривень на дату складення звіту; 01 серпня 2018 року звіт про грошову оцінку гаража з майстернею під літ. «Г» (літ»Г-1», літ «г») загальною площею 422,5 кв.м. та відповідної земельної ділянки, за яким вартість цього нерухомого майна станом на 01 серпня 2018 року склала 803637,00 гривень.

У наступному державним виконавцем Калинчуком С.І. у виконавчому про-вадженні № 34351262, яке входить до складу зведеного виконавчого провад-ження № 37234147, подано заявку на реалізацію вказаного арештованого неру-хомого майна.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_3, суд першої інстанції, керуючись нормами Закону України «Про виконавче провадження», виходив з недоведеності вимог заявника, того факту, що рецензування оскаржуваних зві-тів про оцінку майна не проводилося, а також з урахуванням відсутності доказів у матеріалах справи і ненадання таких скаржником щодо невідповідності оскар-жуваних звітів з проведення оцінки нерухомого майна стандартам якості або об'єктивності. Не надано також доказів неправомірності і протиправності дій державного виконавця, вчинених у рамках виконавчого провадження в частині оформлення зведеного виконавчого провадження та оцінки нерухомого майна. Суд дійшов висновку, що державний виконавець під час виконання вико-навчого документа у виконавчому провадженні діяв у межах повноважень, виз-начених Законом України «Про виконавче провадження», та з урахуванням ви-мог, встановлених ЦПК України, тому підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій державного виконавця з прове-дення оцінки нерухомого майна, визнання недійсними і скасування звітів про оцінку майна відсутні. Вирішуючи питання щодо зупинення передачі на реалі-зацію арештованого майна, суд першої інстанції виходив з того, що заявником подавалася на вирішення суду заява про забезпечення скарги шляхом зупинен-ня виконання судового рішення, яке набрало законної сили, але законом не пе-редбачена можливість задоволення такого клопотання. Вимога про зупинення передачі майна на реалізацію в даному випадку є нічим іншим як намаганням зупинити виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що є недо-пустимим.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі, визнаючи їх вірними та об'єк-тивними.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали за-конної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і місцевого самовря-дування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судо-вого рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Крім того, виконання судового рішення є елементом справедливого судового розг-ляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і осново-положних свобод. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

У відділі ДВС Ладижинського міського управління юстиції перебувало вико-навче провадження № 34351262 з виконання виконавчого листа № 211/447/12, виданого 01 червня 2012 року Ладижинським міським судом Вінницької обла-сті, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 боргу у роз-мірі 155394,93 євро та 3433,60 гривень судового збору. 19 вересня 2012 року заступником начальника відділу ДВС Ладижинського МУЮ Березою А.В. у рамках цього виконавчого провадження була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ( т. 1, а. с. 88 ). Постановою цієї ж посадової особи ДВС від 11 жовтня 2012 року накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, у тому числі й на те нерухоме майно, на яке у подальшому звернуто примусове стягнення.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 15 березня 2013 року матеріали вико-навчого провадження № 34351262 стосовно стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 коштів у сумі 1543878,77 гривень (еквівалент 155394,93 євро) були витребувані з відділу ДВС Ладижинського МУЮ для по-дальшого примусового виконання у відділі примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області у межах зведеного виконавчого провадження, оскільки у цьому відділі перебувало виконавче провадження № 35840533 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 8500000,00 гривень. Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Калинчука С.І. від 26 березня 2013 року у зведене виконавче провадження № 37234147 об'єднані виконавчі провадження № 35840535 щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_12 8500000,00 гривень та № 34351262 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 коштів у розмірі 1543878,77 гривень (т. 1, а. с. 22). Загальна сума стягнення коштів з ОСОБА_3 становить 10043878,77 гривень.

Вказані дії посадових осіб органів ДВС вчинені у відповідності з приписами статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», де передбачено, що у разі якщо в органах ДВС відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провад-ження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стяг-нення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та про-веденням виконавчих дій. У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкриті у кількох органах державної виконавої служби, об'єднання виконавчих проваджень у зведене здійснюється у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів з примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно, у повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадку труднощів у визначенні вартості майна самим державним виконавцем, останній вправі залучити до цієї роботи суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У даному випадку у цій справі слід дійти висновку про те, що винесення 30 липня 2018 року державним виконавцем постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні є необхідною передумовою залучення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання до участі у виконавчому провадженні і проведенні оцінки майна перед його реалізацією.

Згідно постанови від 12 липня 2018 року до участі у виконавчому провадженні залучене ТОВ «Експертно-консалтинговий центр», на вирішення якому було поставлене питання про визначення ринкової вартості ареш-тованого нерухомого майна, належного ОСОБА_3 ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» є суб'єктом оціночної діяльності, що підтверджується сертифікатом від 27 квітня 2018 року № 368/18, виданим Фондом державного майна України; цим товариством надані відповідні звіти з визначення вартості арештованого майна боржника.

Оціночна вартість земельної ділянки площею 0,2261 га, кадастровий номер НОМЕР_4 у АДРЕСА_3 станом на дату оцінки 30 липня 2018 року склала 189924,00 гривні.

З приводу оцінки гаража з майстернею під літ. «Г» ( літ. «Г-І», літ. «г» ) ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» запитав у ДВС копії технічної документації на дану нерухомість, документ про право власності на неї, через що боржнику була надіслана вимога від 27 липня 2018 року про надання цих документів. Разом з цим ФОП ОСОБА_11 була направлена письмова про-позиція на проведення робіт з виготовлення відповідної технічної докуметації. Запропонований обсяг робіт ним був виконаний, у зв'язку з чим 20 серпня 2018 року у рамках виконавчого провадження винесена постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Оціночна вартість гаража з майс-тернею, земельної ділянки, на якій розташована ця будівля, станом на дату оці-нки 01 серпня 2018 року склала 803637,00 гривень, з яких 140000,00 гривень вартість земельної ділянки.

Згідно звіту ТОВ «Експертно-консалтинговий центр» від 23 липня 2018 ро-ку оціночна вартість нежитлового приміщення гаражу під № 22 загальною пло-щею 19,3 кв.м. та земельної ділянки, на якій він розташований, склала 1013,00 доларів США (26770,00 гривень), з яких 3360,00 гривень становить вартість зе-мельної ділянки.

Позиція боржника щодо належності подружжю майна, оціненого в порядку примусового виконання судового рішення для його подальшої реалізації, судом не прийнята до уваги, оскільки з матеріалів справи однозначно слідує належ-ність цього майна виключно боржнику ОСОБА_3

Стосовно непідвідомчості виконавчого провадження № 34351262 щодо стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 відділу приму-сового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області слід зазначити, що дійсно постановою заступника начальника вказаного відділу від 06 червня 2017 року виконавче провадження № 35840533 щодо стягнення з ОСОБА_3 боргу на користь ОСОБА_12 виведене з примусового виконання та зведеного виконавчого провадження № 37234147 ( т. 1, а. с. 23 ). Однак, оскільки дане виконавче провадження продовжує здійснювати відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, то законних підстав передачі його іншому органу ДВС законодавством не передбачено.

Згідно з пунктом першим статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Вимога пункту першого статті 6 Конвенції щодо обгрунтування судових рішень не може розумітись як обов'язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання у першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною прак-тикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням право-суддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належ-ним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що дії начальника відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Калинчука С.І. з проведення оцінки земельної ділянки площею 0,2261 га у АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_4; земельної ділянки площею 0,1 га у АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_3, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва; гаража з майстернею під літ. «Г» ( літ»Г-1», літ «г» ) загальною площею 422,5 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 (номер запису про право власності НОМЕР_2), на якій будівля розташована, та прийняття за основу звітів про неза-лежну оцінку цього майна від 30 липня та 01 серпня 2018 року, виготовлених СОД ТОВ «Експертно-консалтинговий центр», відповідають вимогам чинного законодавства України, підстав для визнання їх неправомірними, недійсними, скасування звітів немає. Не віднайдено також законних, достатніх підстав для визнання неправомірною і скасування постанови начальника відділу приму-сового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Калин-чука С.І. від 30 липня 2018 року про призначення експерта для участі у вико-навчому провадженні. Зупиненню передача на реалізацію майна боржника у жодному разі не підлягає.

Відповіднодо статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм мате-ріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала Гайсинського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2018 року постановлена з додержанням вимог закону, що у відпо-відності зі статтею 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги ОСОБА_3 без задоволення, а судової ухвали - без змін.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 17 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 14 січня 2019 року.

Суддя-доповідач: Т.О. Денишенко

Судді: В.П. Рибчинський

Л.О. Голота