ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6969/18
Провадження № 2/362/1089/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі : головуючого судді Корнієнка С.В., при секретарі - Хоменко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Васильківського міськрайонного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Ідея Банк", третя особа- Васильківський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ про звільнення майна з-під арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду про зняття арешту зареєстрованого 18.06.2010 та 11.12.2017, номер запису про обтяження: 23967480, мотивуючи свої вимоги тим, що на час його звернення до суду виконавчі документи про стягнення з нього боргу знищені, у зв'язку із поверненням виконавчого документу стягувану на підставі п.4 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення із викладених у позові підстав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час слухання справи був належним чином повідомлений, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило, тому суд, відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

Представник Васильківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечують, оскільки на виконанні виконавчих проваджень, відносно заявника не перебуває.

На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3ст. 41 Конституції Україниніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно до ч. 1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Виходячи з ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1, 2ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 2 цьогоЗакону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ч. 4ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостійстатті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

29.10.2010 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого документу стягувану на підставі п.8 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв'язку з фактичним виконанням. 29.10.2010 державним виконавцем винесена постанова про звільнення майна боржника з-під арешту.

Проте, згідно витягу з ДРРП на нерухоме майно у відношення боржниці значиться обтяження 23967480 від 18.06.2010, а також арештоване майно боржника 11.12.2017 за номером витягу про право власності 23967398.

Інших виконавчих проваджень щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 на виконанні в відділі не перебуває.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту захистити своє порушене право не можуть, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його прав шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

Питання розподілу судових витрат позивачами не порушувалось, а тому суд залишає їх за позивачем.

Враховуючи викладене та керуючись 4,10,76,81,259,264-265,268,273 ЦПК України, ст.ст. 316,319,321 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Звільнити з-під арешту об'єкти нерухомого майна, належного на праві власності ОСОБА_1, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 23967480 від 18.06.2010 року та 11.12.2017 року за номером витягу про право власності 23967398.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Корнієнко С.В.