Справа №718/2849/18
Провадження №2/718/890/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2019 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючої-судді Мінів О.І.,

при секретарі судових засідань Анучкіній О.З.

з участю представника позивача ОСОБА_3,

відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом та скасування реєстрації місця проживання. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_6 вказала, що вона, згідно витягу про реєстрацію права власності, являється власником житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. В даному будинку значаться зареєстрованими: її сестра - ОСОБА_4, племінник - ОСОБА_5, які за цією адресою з 2012 року не проживають та не допомагають у веденні господарства, комунальні послуги не сплачують. Реєстрація відповідачів в даному господарстві перешкоджає їй користуватись та розпоряджатись належною їй власністю на свій розсуд. Просить визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстраційного обліку.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала з наведених підстав, крім того, зазначили, що факт не проживання відповідачів за вказаною адресою в період з 2012 року стверджується Актом обстеження соціально-побутових умов від 20.09.2018 року. А враховуючи, що позивач є повноправним власником даного будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1, то реєстрація відповідачів в даному господарстві перешкоджає їй користуватись та розпоряджатись належною їй власністю на свій розсуд. Просила позов задоволити, визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом за адресою АДРЕСА_1, у зв'язку із тривалою відсутністю понад 1 рік без поважних причин.

Відповідач ОСОБА_4 позов не визнала, підтримала поданий відзив на позовну заяву. При цьому вказала, що дійсно на протязі останніх декількох років проживає із цивільним чоловіком в с.Реваківці Кіцманського району, де займається підприємницькою діяльністю , оренду магазин «Молодіжний» в с.Реваківці. В спірному домогосподарстві вона прописана з народження , а тому не бажає щоб її визнавали такою, що втратила право на користування даним житлом. В спірному будинку проживає мати ОСОБА_8, яку вона часто навідує та допомагає їй по господарству. Зазначила, що її син ОСОБА_5 на протязі приблизно 3 останніх років в даному житлі не проживає, оскільки у нього сім`я в м.Снятин Івано-Франківської області , там він і проживає та працює по найму. Його особистих речей за адресою АДРЕСА_1, не має. Комунальні послуги за будинок ні вона, ні син не сплачують , бо там не проживають.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує , щоб його визнали втративши право на користування житлом за адресою АДРЕСА_1, оскільки його особистих речей в будинку не має, комунальні послуги він не сплачує. Проживає з 2015 року в АДРЕСА_2 із сім`єю.

Заслухавши вступне слово сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні допитувалась в якості свідка матір сторін - ОСОБА_8, яка пояснила, що в будинку за адресою АДРЕСА_1, вона проживає сама на протязі останніх декілька років , особистих речей дочки ОСОБА_4 та внука ОСОБА_5 в будинку не має, іноді відповідач приходить в гості. Дочка ОСОБА_4 проживає з чоловіком в с.Реваківці, а внук ОСОБА_5 - в м.Снятин. Всі комунальні послуги, ремонт та утримання будинку оплачує її дочка ОСОБА_6

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засідання надали аналогічні пояснення.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_6 належить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розташованого по АДРЕСА_1. (а.с.6)

Як вбачається із довідки Неполоковецької селищної ради від 20.09.2018 року № 1098, крім власника ОСОБА_11 в будинку по АДРЕСА_1 серед інших також зареєстровані відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5. (а.с.7).

Згідно Акту обстеження соціально-побутових умов від 20.09.2018 року, комісійним обстеженням в складі комісії Неполоковецької селищної ради встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1, але більше 6 років , з 2012 року фактично за даною адресою не проживають. (а.с.8).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 39 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Як встановлено в судовому засіданні, домовленості між позивачем та відповідачами щодо порядку проживання в спірному житлі не існувало.

Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з викладеного та зважаючи на те, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вибули з житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, що належить на праві власності позивачу ОСОБА_6 і вже на протязі 6-ти років в цьому житлі не проживають, особистих речей не зберігають, витрати по утриманню будинку не несуть, однак зареєстровані, а позивач згідно ст.391 ЦК України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Таким чином, позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід задоволити та визнати даних осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком та господарськими будівлями, що розташований за адресою АДРЕСА_1, у зв'язку із тривалою відсутністю відповідачів в житлі понад 1 рік без поважних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.16,317,319,391 ЦК України, ст.ст.12,13, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14.01.2019 року.

Суддя: О.І. Мінів