Справа № 361/8260/18
Провадження № 2/361/1341/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позивач зазначав, що він є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

У вказаній квартирі зареєстрований його онук відповідач ОСОБА_2, який з 2013 року за вказаною адресою не проживає.

Реєстрація відповідача в квартирі порушує його законні права, як власника.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою НОМЕР_1, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_1.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 23 листопада 2018 року відповідач відповідною заявою надав свою згоду на зняття його з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 грудня 1998 року (а.с.5).

Згідно довідки №1031 від 31.10.2018 р., виданої КП БМР «ЖЕК-3», в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, зареєстровані: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, - власник, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, - дочка, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, - син, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, - онук, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, - онук, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, - онук, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, - онука, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, - онук (а.с.7).

Відповідно до акту від 31 жовтня 2018 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області ОСОБА_10 в присутності свідків, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично не проживає за зареєстрованим місцем з 2013 року (а.с.6).

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою НОМЕР_1, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_1, так як відповідач понад одного року не проживає у спірній квартирі.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 319, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою НОМЕР_1, яка знаходиться в будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. С. Сердинський