АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/98/19Головуючий по 1 інстанції - Мельник І.О.
Категорія: 310020000 Доповідач в апеляційній інстанції - Пономаренко В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Гончар Н.І., Пономаренка В.В., Сіренка Ю.В.

секретар Торопенко Н.М.

за участю:

позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2018 року (ухваленого суддею Мельник І.О.) в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання, -:

в с т а н о в и л а :

13 вересня 2018 року ОСОБА_3 звернулась в суд с позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання.

В обґрунтуванні позовних вимог зазначила, що на підставі виконавчого листа, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси 12.04.2001 у справі № 2-1992/2001 з ОСОБА_4 на її користь стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 до досягнення 18 років в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року дочці виповнюється 18 років, у зв`язку із чим право на отримання аліментів буде припинено. Проте, донька з 01.08.2016 по 30.06.2020 навчається у Черкаській медичній академії, у зв`язку із чим і надалі потребує матеріального забезпечення. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, починаючи з 06.10.2018 та до завершення навчання, але не більше як до 23 років.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2018 і до закінчення навчання 30.06.2020 включно, але не більше ніж до досягнення 23-х років.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, просить апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимоги позивача відмовити.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормі п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №6 від 15 травня 2006 року, а саме: судом під час розгляду справи не встановлено чи є потреба дитині, яка навчається у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку. Судом не дослідженні жодні докази, які б вказували на понесення позивачем витрат на утримання дитини, а саме, на проживання, харчування, проїзд, оплата за навчання. Натомість, в судовому засіданні позивач пояснила, що донька отримує стипендію, навчається на бюджетній основі, проживає в м. Черкаси. Також апелянт посилається на Сімейний кодекс України, яким передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, тобто обов'язок покладається не тільки на батька, а й на матір, однак, ні з позовної заяви ні з рішення суду не вбачається, які саме витрати та з чого вони складаються, необхідно покласти на батьків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що на даний час має сім'ю, де утримує двох дітей, крім того, сплачує аліменти на утримання доньки Каріни в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, оплачує комунальні послуги, та наголошує на тому, що тривалий час перебував в АТО та в зв'язку з цим має погіршений стан здоров'я та потребує періодичної медичної допомоги.

17 грудня 2018 року від ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

ОСОБА_3 вважає вищезазначене рішення законним та обґрунтованим, а тому за таких підстав це рішення не підлягає скасуванню.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічноз'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з того, що дитина відповідача має вік більше 18 років, але менше 23 років, продовжує навчання, потребує у зв'язку з навчанням матеріальної допомоги, а у відповідача є можливість надавати таку матеріальну допомогу та з врахуванням положень ст.182 СК України, прийшов до висновку про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, яка продовжує навчання аліментів у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку, щомісячно.

З даним висновком погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Встановлено, що на підставі виконавчого листа, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси 12.04.2001 року у справі № 2-1992/2001 з ОСОБА_4 на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 до досягнення 18 років в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року дочці виповнилося 18 років, у зв`язку із чим право на отримання аліментів припинено.

Відповідно до довідки Черкаської медичної академії № 1197/04-03 від 11.09.2018 року ОСОБА_5 є студенткою 3 курсу Черкаської медичної академії з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року денної форми навчання та навчається за державним замовленням (бюджет). (а.с.7)

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення суду про необхідність стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, оскільки наявні докази сторони позивача про те, що дитина досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; дитина продовжує навчання; потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги; у батька є можливості надавати таку допомогу.

При цьому колегія суддів відхиляє твердження апелянта про те, що нібито судом першої інстанції під час розгляду справи не встановлено чи є потреба дитині, яка навчається у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку. Оскільки воно не підтверджено належними та допустимими доказами зі сторони відповідача.

Наявність того, що дитина отримує стипендію, навчається на бюджетній основі та проживає в м. Черкаси - не позбавляє її права на отримання аліментів.

При визначені розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд першої інстанції врахував те, що відповідач сплачує аліменти на доньку Каріну в розмірі 1/6 частини усіх заробітків щомісячно, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання у розмірі 1/6 частки з усіх видів доходів (заробітку) щомісяця.

Судом першої інстанції вірно застосовані норми п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стосовно твердження ОСОБА_4 щодо стану його здоров`я та його потреби періодичної медичної допомоги, апелянтом не надано жодного доказу до суду які б могли це підтвердити.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права у відповідності ст.375 ЦПК України колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2018 року в даній цивільній справі залишає без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст.ст.367,368,374,375,381-384 ЦПК України, колегія суддів ,-

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, на умовах та в порядку взначеном ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 16 січня 2019 року.

Судді Гончар Н.І.

Пономаренко В.В.

Сіренко Ю.В.