Справа № 219/6080/18
Провадження № 2/219/189/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2019 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Радченко Л.А.,

при секретарі Дубаніної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бахмута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2Ю про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що вона є наймачем квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, яку отримував за життя її батько ОСОБА_3, квартира не приватизована. У зазначеній вище квартирі зареєстрована позивач та її діти ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, останній з квітня 2017р. не проживає у квартирі, зібрав свої речі та поїхав на заробітки до Російської Федерації, місцезнаходження його не відомо. Комунальні служби, що надають послуги по утриманню квартири, в своїх розрахунках (квитанціях) вказують кількість мешканців - 4 особи, та нараховують по своїм тарифам відповідні розміри грошових коштів, які вона має сплатити таким службам за надані послуги. Позивач не бажає оплачувати комунальні платежі за відповідача, оскільки він не проживає в квартирі. Позивач знаходиться у скрутному матеріальному стані, має на утриманні дітей, намагається зберегти та заощадити грошові кошти, а наявність реєстрації відповідача в даній квартирі, змушує її сплачувати за комунальні послуги, у тому числі за відповідача.

Просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою: м.Бахмут, Донецька область, вул.Садова,156/1.

У судове засідання позивач та представник позивача не зявилися, про час розгляду справи були повідомлені відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просить справу розглянути у його відсутність, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та її представника.

У судове засідання відповідач не зявився, про час розгляду справи був повідомлений відповідно до ст.ст.128,129 ЦПК України, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, тому, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що квартира №1, яка розташована в будинку №156 по вулиці Садова м. Бахмут Донецької області, є комунальною власністю, не приватизована. В зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.7). За вказаною адресою з квітня 2017 року не проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується актом обстеження складеного комісією в складі майстра та паспортиста ПП «Квартал», на підставі показань сусідів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (а.с.8).

Відповідно до ст.71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

З аналізу вказаної норми слідує, що наявність у особи статусу наймача або члена сімї наймача не є визначальним при вирішенні питання щодо їх права на користування житловим приміщенням та реєстрацію в ньому. Обовязковою умовою для цього є встановлення факту відсутності особи в займаному ним приміщенні понад встановлені законом строки без поважних на те причин, на чому також акцентує увагу Верховний Суд України в п. 9 Постанови Пленуму № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України».

Відповідно до положень ст.72 ст.71 Житлового кодексу Української РСР , ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться виключно в судовому порядку. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі такого судового рішення, яке набрало законної сили.

При цьому, положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання, що в повному обсязі відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11.

Поважних причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад шість місяців судом не встановлено.

Таким чином, у суду є підстави для визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №1 розташованою в будинку №156 по вулиці Садова м. Бахмут Донецької області, оскільки, він без поважних причин відсутній за вказаною адресою з 2017 року по теперішній час, тобто, понад шість місяців.

На підставі ч.1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» з наступними змінами, у звязку з визнанням позову відповідачем позивачеві слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 4,6,7,8,10,12,19,42,76,141,258,265 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_2) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою №1 розташованою в будинку №156 по вулиці Садова м. Бахмут Донецької області.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 352 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 352,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.А.Радченко