Провадження № 2/712/397/19
Справа № 712/8836/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі ТІТОВА О.І.

з участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_3 підприємства «ПАМІР-А» (юридична адреса: м. Черкаси, вул. Святотроїцька 73), Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» (адреса: м. Київ, вул. Щорса 36-Б) про визнання вимоги безпідставною, визнання правочинів недійсними,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання вимоги безпідставною, визнання правочинів недійсними, посилаючись на те, що він є власником комплексу за адресою: м. Черкаси, пров. Комунальний, 31/2, загальною площею 1287,6 кв.м., до складу якого входять: Цех залізобетонних виробів з прибудовами (літери та номери за планом земельної ділянки: Ф,Ф1,Ф2,ФЗ,Ф4,м3, 1211,1 кв.м), Вагова (літери та номери за планом земельної ділянки: Ч,ч1, 15,4 кв.м), ОСОБА_4 (літери та номери за планом земельної ділянки: X), Підземна галерея (літери та номери за планом земельної ділянки: х1), Бомбосховище (літери та номери за планом земельної ділянки: Ц), Вбиральня (літери та номери за планом земельної ділянки: Ю), Адмінбудівля (літери та номери за планом земельної ділянки: Ш, І, 26,6 кв.м), Трансформаторна (літери та номери за планом земельної ділянки: Г1, 34,5 кв.м), Полігон з пропарювальними камерами № 1 (літери та номери за планом земельної ділянки: 2,3), Похила галерея (літери та номери за планом земельної ділянки: III), Вапногасильна (літери та номери за планом земельної ділянки: V), Замощення (літери та номери за планом земельної ділянки: 1), огорожа.

29 грудня 2005 року ТОВ «Юрата» в особі директора ОСОБА_5 було укладено із ТОВ «Український промисловий банк» кредитний договір № 31/К-05, за яким банк надав ТОВ «Юрата» кредит в сумі 300 000 грн. під 21 % річних з кінцевим терміном погашення до 26.12.2008 року (пункт 1.1. договору).

27 вересня 2007 року між ТОВ «Юрата» в особі директора ОСОБА_5 та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено Додатковий договір № 2 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 31/К-05, яким внесено зміни до п. 1.1 Договору в частині надання ТОВ «Юрата» кредиту в сумі 600 000 грн. під 18,5 % річних з кінцевим терміном погашення до 26.12.2008 року (пункт 1.1. договору).

30 липня 2008 року між TOB «Юрата» в особі директора ОСОБА_6 та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено Додатковий договір № 3 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 31/К-05, яким внесено зміни до п. 1.1 Договору в частині встановлення процентної ставки на рівні 22 % річних з кінцевим терміном погашення до 26.12.2008 року (пункт 1.1. договору).

28 грудня 2009 року між ТОВ «Юрата» в особі директора ОСОБА_5 та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено додатковий договір № 4 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 31/К-05, яким внесено зміни, серед іншого, і до п. 1.1 Договору в частині надання ТОВ «Юрата» кредиту в сумі 594 846, 00 грн. під 22 % річних з кінцевим терміном погашення до 01.12.2010 року (пункт 1.1. договору).

На виконання п. 3.1., 3.2. кредитного договору № 31/К-05 29.12.2005 року ним як майновим поручителем за ТОВ «Юрата» було укладено із ТОВ «Український промисловий банк» договір іпотеки № 31/Zкіп-05, за яким ним передано належний йому комплекс в іпотеку з метою забезпечення повернення кредитних ресурсів за вищевказаним кредитним договором, процентів, комісійної винагороди, неустойки, витрат на утримання, страхування предмету іпотеки (п. 1.1 договору іпотеки). 26 січня 2009 року ним як майновим поручителем за ТОВ «Юрата» було укладено із ТОВ «Український промисловий банк» укладено Додатковий договір № 1 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору № 31/Zкіп-05 від 29.12.2005, яким внесено зміни до п. 1.1. Договору іпотеки в частині зобовязань по погашенню кредиту по кредитному договору № 31/К-05 в сумі 593 846, 00 грн. до 01.12.2010 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 22 % річних.

02 липня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та АТ «Дельта банк» був укладений договір про передачу активів в рахунок погашення заборгованості, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 2263, за яким право вимоги по кредитному договору № 31/К-05 від 29.12.2005 перейшло від ТОВ «Український промисловий банк» до АТ «Дельта банк».

02 червня 2011 року АТ «Дельта банк» направляв ТОВ «Юрата» та йому претензію № 02.1-757 про наявну у ТОВ «Юрата» станом на 27.05.2011 року заборгованість за Кредитним договором 31/К-05 від 29.12.2005 в сумі 804 164,19 грн. та необхідність її погашення, яка була отримана ТОВ «Юрата» 08.06.2011 року.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 27.06.2012 року по справі № 5026/727/2012 задоволені позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Юрата» про стягнення 949 944 грн. 68 коп. заборгованості за Кредитним договором № 31/К-05 від 29.12.2005.

Але 05.04.2018 року ним отримано вимогу від ПП «ПАМІР-А» без дати і номеру реєстрації, в якій було вказано, що 22.03.2018 року вказана юридична особа на підставі договору відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22.03.2018 набула права вимоги до нього. Було висунуто вимогу протягом 30 календарних днів достроково виконати боргові зобовязання у повному обсязі (на суму 1 507 297 гривень), а у разі невиконання вимоги попереджено про те, що ПП «ПАМІР-А» в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» зверне стягнення на предмет іпотеки - вищезазначений комплекс (тобто право власності буде зареєстроване за ПП «ПАМІР-А» в порядку позасудового врегулювання на підставі застережень у договорі іпотеки).

Після отримання вказаної вимоги він двічі через свого представника цінним листом з описом і повідомленням звертався до ПП «ПАМІР-А» за адресою його місцезнаходження щодо врегулювання питання по сумі заборгованості та порядку її погашення. Проте вказані листи поверталися не отриманими у звязку із закінченням встановленого терміну зберігання. В той же час ПП «ПАМІР-А» вживаються заходи щодо зняття арешту з майна, а саме вищезазначеного комплексу (цивільні справи № 712/6250/18 та 711/4926/18). Враховуючи, що юридична особа за місцем своєї реєстрації повинна забезпечити отримання останньою кореспонденції, адресованої на її імя, в діях ПП «ПАМІР-А» вбачається умисел на позбавлення його можливості погашення заборгованості та заволодіння належним йому на праві власності комплексом за адресою: м. Черкаси, пров. Комунальний, 31/2.

Вважає, що вимога про погашення боргу, не підкріпленого ніякими обєктивними доказами, не робить цей борг безумовним та безспірним. Навпаки, безспірним борг є за умови, якщо він обєктивно обґрунтований і визнаний боржником. Вказаний борг він не вважає обгрунтованим.

Тому просить визнати безпідставною та такою, що не підлягає виконанню, вимогу про усунення порушення (іпотечне повідомлення) без дати та номеру реєстрації ОСОБА_3 підприємства «ПАМІР-А»; визнати недійсними правочини, на підставі яких від Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_3 підприємства «ПАМІР-А» перейшло право вимоги до нього, ОСОБА_2, за кредитним договором № 31/К-05 від 29.12.2005 року та договором іпотеки № 31/2кіп-05 від 29.12.2005 року.

30 жовтня 2018 року ухвалою суду було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

22 листопада 2018 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог та підстав позову, за якою просив визнати безпідставною та такою, що не підлягає виконанню, вимогу про усунення порушення (іпотечне повідомлення) без дати та номеру реєстрації ОСОБА_3 підприємства «ПАМІР-А»; визнати недійсним договір № 336/К купівлі-продажу майнових прав від 22.03.2018, на підставі якого від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 підприємства «ПАМІР-А» перейшло право вимоги до нього, ОСОБА_2, за кредитним договором № 31/К-05 від 29.12.2005 року; визнати недійсним договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22 березня 2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстраційним № 418, на підставі якого від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 підприємства «ПАМІР-А» перейшло право вимоги до нього, ОСОБА_2, за договором іпотеки № 31/2кіп-05 від 29.12.2005 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та в заяві про уточнення позовних вимог, та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 підприємства «Памір-А» адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні позовні вимогине визнав, просив в їх задоволенні відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 29 грудня 2005 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ТОВ «Юрата» було укладено кредитний договір №31/К-05 на відкриття відновлювальної кредитної лінії. Згідно даного договору банк надав ТОВ «Юрата» кредит в сумі 300 000 грн. під 21 % річних з кінцевим терміном погашення до 26.12.2008 року (пункт 1.1. договору).

27 вересня 2007 року між ТОВ «Юрата» та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено Додатковий договір № 2 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 31/К-05, яким внесено зміни до п. 1.1 Договору в частині надання ТОВ «Юрата» кредиту в сумі 600 000 грн. під 18,5 % річних з кінцевим терміном погашення до 26.12.2008 року (пункт 1.1. договору).

30 липня 2008 року між TOB «Юрата» та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено Додатковий договір № 3 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 31/К-05, яким внесено зміни до п. 1.1 Договору в частині встановлення процентної ставки на рівні 22 % річних з кінцевим терміном погашення до 26.12.2008 року (пункт 1.1. договору).

28 грудня 2009 року між ТОВ «Юрата» та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено додатковий договір № 4 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 31/К-05, яким внесено зміни, серед іншого, і до п. 1.1 Договору в частині надання ТОВ «Юрата» кредиту в сумі 594 846, 00 грн. під 22 % річних з кінцевим терміном погашення до 01.12.2010 року (пункт 1.1. договору).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачем по справі приватним підприємцем ОСОБА_2, як майновим поручителем по зобовязаннях ТОВ «Юрата». було укладено 29 грудня 2005 року Іпотечний договір за №31/Zкіп-05, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про що здійснено запис в реєстрі за №21563 та №21564, зі змінами і доповненнями, предметом якого являється майновий комплекс, який знаходиться за адресою: м. Черкаси, провулок Комунальний,31/2. загальною площею 1287,6 кв.м., до складу якого входить і трансформаторна разом із обладнанням.

02 липня 2010 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір про передачу активів ТОВ «Український промисловий банк» в рахунок погашення заборгованості, який нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про що здійснено запис в реєстрі за №2263. Відповідно до умов вказаного Договору ТОВ «Український промисловий банк» було передано ПАТ «Дельта Банк» право вимоги повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними, забезпечувальними та попередніми договорами до боржників, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінив ТОВ «Український промисловий банк» як кредитора у вказаних зобов'язаннях.

Тобто, до відповідача по справі Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» перейшли всі права, які мав ТОВ «Український промисловий банк» відносно кредитного договору за №31/К-05 на відкриття відновлювальної кредитної лінії укладеного із ТОВ «Юрата» та іпотечного договору за №31 /Zкіп-05 від 29 грудня 2005 року, укладеного із позивачем по справі ОСОБА_2 Як наслідок, Публічне акціонерне товариство «Дельта- Банк» набуло права вимоги за вказаними вище правочинами та, відповідно, права розпорядження даною вимогою.

Реалізовуючи свої права, Публічне акціонерне товариство «Дельта-Банк» було виставлено на електронні торги право вимоги за кредитним договором за №31/К-05 від 29 грудня 2005 року укладеним із ТОВ «Юрата».

22 лютого 2018 року відповідач по справі ОСОБА_9 підприємство «Памір-А» на електронних торгах придбало право-вимоги за кредитним договором №31/К-05 від 29 грудня 2005 року, що підтверджується копією протоколу електронних торгів №UA-EA-2018-02-08-000587-а від 22 лютого 2018 року.

Тобто, відповідач ОСОБА_9 підприємство «Памір-А» набуло права вимоги за вказаним вище кредитним договором за №31/К-05 від 29.12.2005 року, укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» із ТОВ «Юрата».

22 березня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_9 підприємством «Памір-А було укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором укладеним між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачем по справі ОСОБА_2, як майновим поручителем TOB «Юрата» (іпотечний договір від 29 грудня 2005 року за №31/Zкіп-05), відповідно до якого Новий Іпотекодержатель, ОСОБА_9 підприємство «Памір-А» має право вимоги за Іпотечним договором від 29 грудня 2005 року за №31/Zкіп-05, з усіма додатками та додатковими угодами, посвідченими приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованими в реєстрі за №21563.

Зазначений Договір відступлення права вимоги за вказаним іпотечним договором укладено на підставі ст.24 Закону України «Про іпотеку» у зв'язку з тим, що між Новим Іпотекодержателем та Первісним Іпотекодержателем укладено Договір купівлі-продажу майнових прав за Основним договором, внаслідок чого до Нового Іпотекодержателя перейшли всі права Первісного Іпотекодержателя за Іпотечним договором №31 /Zкіп-05 від 29 грудня 2005 року, які забезпечують виконання вимог за Основним договором.

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існувати на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки боржник ТОВ «Юрата» виконував свої кредитні зобов'язання неналежним чином та допустив порушення умов креди|ного договору №31/К-05 від 29 грудня 2005 року, тому згідно з п.2.1.4 Іпотечного договору №31/Zкіп-05 від 29 грудня 2005 року Іпотекодержатель ПП «Памір-А» має право у випадку невиконання Основного зобов'язання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 4.2 Іпотечного договору, у випадку порушення Іпотекодавцями (позичальниками) обовязків за цим та/або Кредитним договором Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцям (Позичальникам) письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у 30-ти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Таким чином, відповідно до умов договору відступлення права вимоги за іпотечним договором від 22 березня 2018 року, протоколу електронних торгів №UA-EA-2018-02-08- 000587-а від 22.02.2018 року, та згідно ст.ст.512-514. 516-517 ЦК України, ОСОБА_9 підприємство «Памір-А» набуло статусу нового кредитора.

Станом на 12 квітня 2018 року розмір заборгованості ТОВ «Юрата» солідарно із ОСОБА_2 перед відповідачем по справі ПП «Памір-А» складав 1 507 297,72 гривень.

30 березня 2018 року відповідачем по справі ПП «Памір-А» було направлено ТОВ «Юрата» та позивачу по справі ОСОБА_2 вимогу про сплату заборгованості та попереджено, що в разі несплати заборгованості буде примусово звернуто стягнення на Предмет іпотеки, а саме на майновий комплекс, який знаходиться за адресою: м. Черкаси, провулок Комунальний, 31/2. загальною площею 1287.6 кв.м., до складу якого входить і трансформаторна з обладнанням, відповідно до п.п.4.2. 4.4.1 Іпотечного договору та ст.37 Закону України «Про іпотеку».

Отримання вимоги позивачем не заперечується.Відповідно, будь-які дії з боку ТОВ «Юрата» та позивача по справі ОСОБА_2 II.І., після сплину вказаного 30-ти денного терміну з моменту надсилання вищезазначеної вимоги по сплаті вказаної вище заборгованості не були вчинені.

Тому відповідач по справі ПП «Памір-А». використовуючи своє право на примусове звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до п.п.4.2.4.4.1 Іпотечного договору та ст.37 Закону України «Про іпотеку» здійснило дії по зверненню до реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «ДОБРОБУТ-ГАРАНТ» ОСОБА_10 для реєстрації за третьою особою права власності на вказане вище майно, тобто предмет іпотеки.

08 серпня 2018 року реєстратор Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «ДОБРОБУТ-ГАРАНТ» здійснив дії по реєстрації за відповідачем ПП «Памір-А» права власності на вказаний вище предмет іпотеки, який належав позивачу по справі, що підтверджується копією витягу з індексним №133594439 від 08 серпня 2018 року.

Щодо посилання позивача на ст. 1054 ЦК України та твердження про те, що відповідач ПП «Памір-А» не мав права на нарахування процентів за кредитом, представник ПП «Памір-А» зазначив, що жодних нарахувань відсотків, пені та штрафних санкцій за вказаним вище кредитним договором за №31/К-05 на відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідач не здійснював. Доказів цьому позивач до суду не надав.

Щодо посилання позивача відносно його не погодження із розміром заборгованості та твердженням про те, що такий розмір є необгрунтований та не відповідає фактичному розміру заборгованості, суд зазначає, що ним не надано належним та допустимих доказів про те, що вказана сума заборгованості розрахована не вірно, не надав відповідно власного розрахунку, та не оспорював її в судовому порядку, жодного доказу щодо звернення позивача до зазначених вище банківських установ, судових інстанцій за вирішенням даного питання позивачем до суду не надано.

Тому вказані посилання позивача не можуть слугувати доказами правомірностоі його позовних вимог.

У відповідності до приписів п.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В уточненнях до позовної заяви позивач зазначив, що фактично в результаті укладення оспорюваних договорів про відступлення права вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ПП «ПАМІРА - А» було укладено не договір купівлі-продажу майнових прав, а договір факторингу.

Однак, суд з такими доводами позивача також не погоджується, виходячи з наступного.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає. що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх вимогам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно із статтею 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є субєктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Із наведених норм права визначення договору факторингу можна виділити наступні його ознаки: фактор (новий кредитор) надає послуги по фінансуванню діяльності клієнта (первісний кредитор) шляхом надання в його розпорядження коштів; такі послуги надаються за винагороду у вигляді здійснення клієнтом (первісний кредитор) відповідної плати послуг фактора (новий кредитор); грошові кошти передаються в рахунок грошової вимоги клієнта (первісного кредитора) до третьої особи (боржника).

Отже, обов'язковою умовою договору факторингу є оплата, яку має здійснити первісний кредитор (клієнт) новому кредитору (фактору) за надання в його розпорядження коштів під відступлення права вимоги. При цьому, таку плату здійснює саме клієнт (первісний кредитор), а не навпаки .

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договір цесїї, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства .

Так, відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Сторонами у зобовязанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобовязанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобовязанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Разом з тим статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обовязки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Таким чином обовязковою умовою договору факторингу є фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Відступлення ж права вимоги за суттю означає договірну передачу зобовязальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Як вбачається із змісту спірних договорів, між ПАТ Дельта Банк та ПП ПАМІР-А укладено саме договори відступлення права вимоги, а не факторингу.

Відтак уточнені доводи позивача також є безпідставним.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що відсутні підстави, передбачені ст. 203 ЦК України, для визнання оспорюваного правочину недійсним.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, слід дійти висновку, що доводи позивача про визнання вимоги про усунення порушення (іпотечне повідомлення) та визнання недійсними правочинів щодо переходу прав вимоги за кредитним та іпотечним договором, є безпідставними і не узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушення його прав.

Наведене свідчить про те, що в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження доводи позивача викладені у позовній заяві, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Таким чином, в задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 512, 514, 627, 638 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_11 у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 03 квітня 2019 року.