Провадження № 4-с/344/18/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Максимів Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа (стягувач): ОСОБА_3, субєкт оскарження старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4, на постанову державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд із скаргою на постанову державного виконавця, вимогами якої просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 12.07.2018 року, у межах виконавчого провадження № 32544200.

Доводами скарги зазначає, що на виконанні у Івано-Франківському відділі ДВС перебуває виконавчий лист, виданий Івано-Франківським міським судом, про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердому грошовому розмірі по 700 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 20.07.2018 року боржником отримано постанову старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 12.07.2018 року. У постанові зазначено, що у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.07.2018 року за період з 26.03.2012 року по 01.07.2018 року складає 52 500 грн., що перевищує суму платежу за шість місяців. Підставою для довідки-розрахунку № 12512 від 01.04.2018 року, згідно якої виконавцем розраховано суму заборгованості, є заява стягувача ОСОБА_3, в якій остання зазначає, що нею не отримано аліментних платежів у період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року, а не з 01.04.2012 року, як це зазначено у довідці-розрахунку. Виконавцем також залишено поза увагою ту обставину, що у матеріалах виконавчого провадження містяться належні докази, а саме банківська виписка щодо зарахування на банківську картку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошових коштів у розмірі 700 грн. щомісячно, а саме 01.10.2017 року, 01.11.2017 року, 01.12.2017 року, 01.01.2018 року, 04.02.2018 року, 01.03.2018 року. Вважає, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови допущено порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», Сімейного кодексу України та інших норм чинного законодавства.

Сторони не прибули в судове засідання, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ст. 450 ЦПК України щодо строку розгляду скарги суд вважає, що скаргу слід розглянути за відсутності сторін, надіславши їм копію ухвали для забезпечення можливості оскарження з моменту отримання, що не позбавить їх права на справедливий розгляд справи.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що в Івано-Франківському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області перебуває виконавче провадження № 32544200, з виконання виконавчого листа № 0907/5195/2012 року, виданого Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 24.04.2012 року, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердому грошовому розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 12.07.2018 року встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України (а.с. 4).

Як вбачається з довідки-розрахунку Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, заборгованість по стягненню з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердому грошовому розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з 2012 року становить 50 400 грн. (а.с. 9-11).

Згідно статті 19 Конституції України органи державної та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 11 «Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», затвердженого Постановою КМ України від 26 лютого 1993 р. N 146 передбачено, що аліменти з осіб, що одержують заробітну плату як у гривнях, так і у валюті на підприємствах, в установах, організаціях, розташованих на території України, утримуються бухгалтеріями (розрахунковими відділами) за місцем роботи у розмірах, встановлених рішеннями судів, як із гривень, так і з валюти.

Відповідно до вимог частини 6 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», у разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Згідно ч.9 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно ч.1, 3 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Представником скаржника долучено копії квитанцій ПриватБанк про оплату на кристь ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 700 грн. від 01.10.2017 року, 01.11.2017 року, 01.12.2017 року, 01.01.2018 року, 04.02.2018 року, 01.03.2018 року, а також за подальші періоди до 01.04.2019 року включно.

Зважаючи напредставлені суду копії квитанцій зарахування на банківську картку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, грошових коштів у розмірі 700 грн. щомісячно, а саме 01.10.2017 року, 01.11.2017 року, 01.12.2017 року, 01.01.2018 року, 04.02.2018 року, 01.03.2018 року, суд вважає доводи скарги обґрунтованими.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем, всупереч ст. 19 Конституції України, ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», винесено 12.07.2018 року постанову про встановлено тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України необґрунтовано, без врахування коштів, які були зараховані на банківську картку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого стягуються аліментні платежі.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене, твердження скаржника щодо неправомірності дій щодо винесеної постанови державного виконавця є обґрунтованими, що свідчить про наявність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями Закону України «Про виконавче провадження», ч. 2 ст.ст. 268, 451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа (стягувач): ОСОБА_3, субєкт оскарження старший державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4, на постанову державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 12.07.2018 року, у межах виконавчого провадження № 32544200.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Антоняк Т.М.