Ухвала

13 березня 2019 року

м. Київ

справа № 755/20732/15-ц

провадження № 61-13482св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року у складі колегії суддів: Ратнікової В. М., Соколової В. В., Пікуль А. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 17 травня 2010 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн зі сплатою 30 % річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконувала і допустила утворення заборгованості, яка станом на 30 вересня 2015 року становить 23 663,85 грн, у тому числі: 13 703,88 грн заборгованості за тілом кредиту, 7 626,93 грн заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 730,00 грн заборгованості за пенею та комісією, 500, 00 грн штрафу (фіксована частина); 1 103,04 грн штрафу (процента складова).

На підставі викладеного ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором станом на 30 вересня 2015 року у розмірі 23 663,85 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 27 квітня 2016 року у складі судді Винниченко Л. М. в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не довів факту укладення з ОСОБА_1 спірного договору, в розумінні статті 626 ЦК України, так як відсутні докази досягнення згоди з усіх істотних умов, а в заяві-анкеті ОСОБА_1 зазначено, що розмір кредитного ліміту становить 0,00 грн за отриманою карткою, що підтверджує, що остання не виявила бажання укладати кредитний договір із банком.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 08 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 23 663,85 грн, з них: заборгованість по тілу кредиту - 13 703,88 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 7 626,93 грн, пеня та комісія - 730,00 грн, фіксована складова штрафу - 500,00 грн, процентна складова штрафу - 1 103, 04 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що В анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», яка підписана ОСОБА_1, зазначено, що ця заява в сукупності з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку становлять між особою, що її підписала, і банком договір про надання банківських послуг. Клієнт підтверджує, що з Умовами та Правилами надання банківських послуг він ознайомився в момент підписання заяви та згоден з ними, зобов'язується їх виконувати. ОСОБА_1 з викладеними у заяві умовами погодилася, на підтвердження чого, нею було поставлено свій підпис.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 08 вересня 2016 року та залишити в силі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що протягом строку платіжної картки використовувала її, як платіжний електронний засіб в межах залишку власних коштів. Заяву про видачу (зарахування на картковий рахунок) кредитних коштів не підписувала та не отримувала такі кошти в кредит. Оскільки, платіжна картка кредитка «Універсальна»/Gold, оформлялася з нульовим кредитним лімітом, строком дії два роки, тобто до 17 травня 2012 року. Після закінчення строку дії платіжної картки, нею більше не користувалася. Із заявою про виготовлення нової до банку не зверталася, нових карток не отримувала. З довідкою про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна», Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку не ознайомлювалася. Про їх існування дізналася в суді першої інстанції під час розгляду справи. Висновок суду апеляційної інстанції про те, що з моменту отримання платіжної картки кредитка «Універсальна»/ Gold виникли права і обов'язки позичальника не відповідає обставинам справи, оскільки сторонами не укладався у встановленій законом формі кредитний договір, а встановлення ліміту за платіжною карткою в розмірі 0, 00 грн є фактично відмовою позичальника від кредитування у банку та наміру здійснювати транзакції власними коштами.

Відзив на касаційну скаргу не подано

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Установлено, що визначальним у даній справі є те, чи становлять Умови та Правила надання банком кредиту складовою частиною кредитного договору, оскільки вони не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту, чи іншу спірну умову у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 лютого 2019 року справу № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2017 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Із змісту зазначеної ухвали вбачається, що колегія суддів Верховного Суду передала справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з тих підстав, що вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Оскільки справа № 342/180/17-ц (провадження № 61-28274св18) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області

від 03 серпня 2017 року передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, а у справі, яка переглядається, наявні подібні правовідносини, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 342/180/17-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б.І. Гулько

Є.В. Синельников

С. Ф.Хопта