Провадження № 22-ц/4808/122/19
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Василишин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.,

секретаря Турів О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2015 року за нововиявленими обставинами, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2018 року в складі судді Антоняка Т.М., постановлену в м. Івано-Франківську, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2015 року у справі № 344/19389/14-ц за нововиявленими обставинами, вимогами якої просить скасувати зазначене рішення про відшкодування понесених витрат сплачених коштів за надані послуги з теплопостачання та утримання квартири АДРЕСА_1, за період з 01 листопада 2011 року по 01 листопада 2014 року та постановити заочне рішення.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2018 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу ОСОБА_3 посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають істотне значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що Івано-Франківський міський суд 20 травня 2015 року постановив звичайне рішення, а не заочне.

Відсутність позивача, як сторони в судому процесі, як безвісно відсутня особа на території України згідно рішення суду, а згідно пункту 6 частини 1 статті 248 ЦК України безвісно відсутня особа прирівнюється до померлої особи - відсутня цивільно-правова процесуальна дієздатність.

Крім того, процесуальні документи долучалися до матеріалів справи повіреним за недійсною довіреністю №570/4-1488 від 30 вересня 2014 року.

У зв'язку з наведеним, просив залучити в справу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, скасувати ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2018 року та постановити нове рішення, яким відшкодувати понесені витрати за сплату послуг з теплопостачання та утримання квартири АДРЕСА_1 за період з 01 листопада 2011 року по 01 листопада 2014 року.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України сторонами не подавався.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явилися, про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку повідомлялися, а тому, враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце судового розгляду, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у їх відсутності на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2015 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено обставин, які б давали підстави скасувати судове рішення, а вимоги заявника на які він посилається, як на нововиявлені не відносяться до таких у розумінні статті 423 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування понесених витрат на оплату комунальних послуг, трьох процентів річних та інфляційних втрат, судових витрат задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 сплачені кошти за надані послуги з теплопостачання та утримання квартири за період з 01 листопада 2011 року по 01 листопада 2014 року в розмірі 1 712,75 грн. В задоволенні решти заявлених вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн (а.с. 101-103, т. 1).

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2015 року залишено без розгляду (а.с. 148-151, т. 1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 грудня 2015 року ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2015 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі (а.с. 196-197, т. 1).

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 січня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилено, а рішення Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2015 року залишено без змін (а.с. 219-221, т. 1).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 жовтня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4, подану ОСОБА_5, відхилено, рішення Івано-Франківського міського суду від 20 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 липня 2015 року залишено без змін (а.с. 52-53, т. 2).

Обґрунтовуючи вимоги заяви, ОСОБА_3 посилається на те, що інтереси ОСОБА_4 представляв згідно довіреності №570/4-1488 від 30 вересня 2014 року ОСОБА_5, однак дана довіреність є недійсною згідно Закону України «Про нотаріат», Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Дана норма закону надає можливість перегляду судом рішення у зв'язку із виявленням істотних обставин, що існували, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику на час вирішення справи, тобто перегляд справи за нововиявленими обставинами має на меті перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставин про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Відповідно до постанови Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В спірному випадку, сторона вказує на нововиявлені обставини такі як, - оцінка стороною чинності довіреності, на підставі якої в ряді справ, в тому числі і спірній, була представлена ОСОБА_4, результати розгляду пов'язаних справ, що стосуються скасування рішення щодо безвісної відсутності ОСОБА_4 та оцінка стороною значення таких рішень для даної справи після її вирішення. Крім того, як на нововиявлені обставини сторона вказує на процесуальні порушення суду першої інстанції, які на її думку, впливають на законність рішення.

Проте такі обставини не є новоявленими в розумінні наведеної норми. Інша оцінка доказів по справі , посилання на судові рішення, які не стосуються спору та процесуальні моменти по спору не є такими обставинами.

Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обставини, на які посилається заявник, не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України і вони не можуть бути підставою для перегляду судового рішення, та постановив законну і обґрунтовану ухвалу про відмову у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 23 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 січня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: І.В. Бойчук

В.А. Девляшевський