ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

08 січня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/2494/18

Головуючий у першій інстанції - Бездідько В. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/123/19

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Бобрової І.О.,

суддів - Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

за участю секретаря - Шкарупи Ю.В.,

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_2,

суб'єкт оскарження - державний виконавець Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області,

стягувач - ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернувся зі скаргою, в якій просив поновити йому процесуальний строк на оскарження постанови Прилуцького міськрайонного відділу ДВС Головного ТУЮ в Чернігівській області від 10.07.2018, скасувати розрахунок заборгованості по аліментам по виконавчому листу №2/742/249/17 від 31.05.2017 на суму 8580,30 грн, зобов'язати державного виконавця усунути порушення закону та поновити його права на перерахунок.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_2 посилався на те, що судовим рішенням розмір аліментів, що з нього стягувались, був зменшений до 1/8 частини всіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття, проте державним виконавцем безпідставно були нараховані йому аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Скаржник вважає, що оскільки судове рішення про зменшення розмірі аліментів набрало законної сили 30.05.2017, а зміни до закону щодо мінімального розміру аліментів - 08.07.2017, то підстави для застосування Закону в даному випадку відсутні, оскільки закони відповідно до ст.58 Конституції України не мають зворотної дії в часі.

Розрахунок державного виконавця він отримав 25.06.2018 та оскаржив його до начальника ДВС, який своєю постановою відмовив у проведенні перерахунку. Дану постанову він отримав 27.07.2018.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Скаржник не погоджується із відмовою суду у задоволенні його скарги через пропуск строку звернення до суду, оскільки суд своєю ухвалою від 03.08.2018 цей строк вже поновив. Наполягає на тому, що дії державного виконавця не відповідають вимогам закону, та що норми ч.2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на нього не розповсюджуються, оскільки судовим рішенням, ухваленим раніше, йому вже був визначений розмір аліментів.

У відзиві на апеляційну скаргу начальник Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, вважаючи, що мотиви та підстави, зазначеній в скарзі щодо скасування судового рішення, є безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що розрахунок заборгованості про аліментам станом на 30.04.2018 ОСОБА_2 отримав під підпис 30.05.2018 і який не оскаржив, проте строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця рахується з 30.05.2018. Також вказує, що розмір аліментів не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому нарахування ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/8 частини його заробітку, що є меншим ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів, є незаконним.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення, що є предметом оскарження, таким вимогам частково не відповідає.

Судом встановлено, що заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.03.2017 ОСОБА_2 звільнено від сплати заборгованості по аліментах, що виникла за період з липня 2004 року по червень 2009 року та з січня 2013 року по червень 2016 року, і зменшено розмір аліментів, що стягувались з нього за рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2004 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до розміру 1/8 частини всіх видів його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

25.06.2018 ст. державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області О.М.Москальовою складений розрахунок заборгованості по аліментах по виконавчому листу №2/742/249/17 від 31.05.2017 на суму 8580,30 грн за період з липня 2009 року по квітень 2018. Копія розрахунку отримана ОСОБА_2 25.06.2018.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначений порядок стягнення аліментів. Зокрема, згідно з ч.1, 3 порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Боржник оскаржив даний розрахунок шляхом подачі скарги на ім'я начальника Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Власенко І.В.

Постановою начальника Прилуцького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Власенко І.В. від 10 липня 2018 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 на розрахунок заборгованості по аліментах державного виконавця відмовлено.

27.07.2018 (згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на розрахунок заборгованості по аліментах, що складений державним виконавцем Прилуцького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2/742/249/17 від 31.05.2017. Одночасно в скарзі ОСОБА_2 було заявлено клопотання про поновлення йому процесуального строку на оскарження постанови Прилуцького міськрайонного відділу ДВС від 10.07.2018, хоча вимоги про визнання неправомірною даної постанови заявником не заявлялися.

За змістом ст.449 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений строк з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що незважаючи на відсутність вимог ОСОБА_2 про визнання неправомірною постанови начальника Прилуцького міськрайонного відділу ДВС ГТУ у Чернігівській області від 10.07.2018, ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 серпня 2018 року ОСОБА_2 було поновлено строк на подання скарги на постанову начальника Прилуцького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Власенко І.В. від 10.07.2018, відкрито провадження у справі за його скаргою та призначено справу до розгляду на 14.08.2018 року (а.с.13).

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Як вказувалося вище, зі змісту скарги ОСОБА_2 вбачається, що ним були заявлені вимоги про поновлення процесуального строку на оскарження постанови Прилуцького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області від 10.07.2018, крім того він просив скасувати розрахунок заборгованості по аліментам по виконавчому листу №2/742/249/17 від 31.05.2017 на суму 8580,30 грн, зобов'язати державного виконавця усунути порушення закону та поновити права боржника на перерахунок.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу і у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення.

Разом із тим, вирішуючи справу, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що скаржником вимог про визнання рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця неправомірними не заявлялось, як і не заявлялось вимог про скасування постанови державного виконавця від 10.07.2018. Проте мотивувальна частина судового рішення присвячена саме пропуску строку на оскарження постанови від 10.07.2018, яка не була предметом оскарження і де строк вже був поновлений ухвалою судді від 03.08.2018.

Згідно з ч. 8 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Частиною 3 ст. 195 СК України визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Проаналізувавши наведені норми, та, враховуючи існування між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 очевидного спору про розмір заборгованості з аліментів, колегія суддів вважає, що вимога ОСОБА_2 щодо скасування розрахунку заборгованості по аліментам повинна розглядатися в порядку позовного провадження, як це визначено нормами ЦПК України при вирішенні спорів, а не в порядку оскарження дій державного виконавця.

Відповідно вимога ОСОБА_2 про зобов'язання державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості по аліментах не може бути задоволена в ході розгляду даної скарги.

Враховуючи, що у задоволенні скарги ОСОБА_2 належало відмовити саме з цих підстав, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови в задоволенні скарги. В іншій частині ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року належить залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, ч.4 ст.376, ст. 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року змінити в частині мотивів відмови в задоволенні скарги. В іншій частині ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 06 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

О.Є.Мамонова

Н.В.Шитченко

Повний текст постанови складений 10.01.2019.