1Справа № 335/5654/18 2/335/194/2019
РІШЕННЯ
26 березня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., за участю секретаря Тимченко А.В., представника позивача ОСОБА_1, представників відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_4 міської ради до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення суми збитків, -
Позивач ОСОБА_4 міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення суми збитків, в обґрунтування якого зазначено наступне.
Відповідачі не взяли участі у створенні та розвитку інфраструктури міста Запоріжжя і не перерахували до місцевого бюджету міста Запоріжжя кошти пайової участі.
Внаслідок невиконання відповідачами встановленого статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обовязку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, територіальній громаді м. Запоріжжя завдано збитки в розмірі не отриманих коштів пайової участі.
В діях відповідачів наявний склад цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржників та завданими збитками; вина.
Крім того, позивачем були вжиті заходи для одержання такої вигоди.
Обовязок прийняти участь у створенні та розвитку інфраструктури міста Запоріжжя у відповідачів виник з дати реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - 08.01.2013.
Відповідачі не виконали встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та рішенням ЗМР № 77 зобовязання і не взяли участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя. Кошти пайової участі на створення та розвиток інфраструктури міста Запоріжжя відповідачами до місцевого бюджету не перераховані.
Таким чином, в діях ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наявний елемент складу цивільного правопорушення - протиправна поведінка.
Бездіяльність відповідачів завдала збитків територіальній громаді міста Запоріжжя в розмірі 97 511,20 грн.
Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій (частина 5 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції від 05.01.2013).
В пункті 2.2 Порядку визначено, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста Запоріжжя з урахуванням інших передбачених цим Порядком відрахувань становить для нежитлових будівель та споруд - 10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта.
З огляду на викладене, територіальна громада міста Запоріжжя була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури міста Запоріжжя кошти в розмірі, визначеному в пункті 2.2 Порядку - 10% кошторисної вартості будівництва.
Таким чином, збитки у вигляді упущеної вигоди, завдані територіальній громаді міста Запоріжжя дорівнюють величині пайової участі, яка мала бути сплачена відповідачами відповідно до вимог містобудівного законодавства України, розрахована в Порядку, а саме: 10% кошторисної вартості обєкта будівництва.
Обовязок замовників будівництва взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту встановлено в статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Порядок участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначено в рішенні ЗМР № 77.
Невнесення відповідачами коштів пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя є збитками, тобто обєктивним зменшенням майнових благ територіальної громади міста Запоріжжя. Територіальній громаді міста Запоріжжя протиправними діями відповідачів завдано збитків в розмірі 97 511,20 грн.
Наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв'язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідачів.
Таким чином, наявний причинно-наслідковий звязок між неприйняттям відповідачами участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя та збитками, понесеними територіальною громадою міста Запоріжжя в розмірі 97 511,20 грн.
З огляду на викладене, відповідачі: знали про необхідність взяти участь у створенні та розвитку інфраструктури міста Запоріжжя шляхом перерахування коштів пайової участі до місцевого бюджету міста Запоріжжя до моменту введення обєкту в експлуатацію; мали можливість виконати свої зобовязання; не виконали і не вжили дій, що свідчать про їх намір виконати зобовязання.
Станом на дату подачі позовної заяви відповідачами вимога не виконана. Відповідачі не перерахували кошти пайової участі до бюджету міста та не вжили жодних заходів для виконання зобовязання.
Таким чином, ОСОБА_4 міською радою було вжито всіх можливих заходів для отримання доходу у вигляді надходження до бюджету суми коштів пайової участі.
З огляду на вищевикладене, в діях ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наявний склад цивільного правопорушення, що є підставою для стягнення збитків, а позивачем вжито всіх можливих заходів для одержання територіальною громадою м. Запоріжжя коштів пайової участі на створення та розвиток інфраструктури м. Запоріжжя в розмірі 97 511,20 грн.
На підставі викладеного, просить суд, стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, на користь ОСОБА_4 міської ради суму збитків в розмірі 97 511,20 грн. Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, на користь ОСОБА_4 міської ради суму судового збору в розмірі 1 762,00 грн.
Ухвалою суду від 06.06.2018 відкрито провадження по вказаній справі в порядку загального позовного провадження.
25.07.2018 на адресу суду від відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає про пропуск строку позовної давності звернення до суду, про відсутність правових підстав в стягненні збитків, про невірний розрахунок розміру пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог, який був пропущений та сплинув, у звязку з чим відмовити у задоволенні позову.
25.07.2018 на адресу суду від відповідача ОСОБА_5 надійшла заява про застосування строків позовної давності, та просить відмовити у задоволенні позову.
14.09.2018 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій надано пояснення та аргументи щодо наведених відповідачем ОСОБА_5 у відзиві, а саме: щодо строків позовної давності; щодо здійснення відповідачами забудови земельної ділянки у м. Запоріжжя; щодо складу правопорушення; щодо розміру завданих відповідачами збитків.
17.09.2018 на адресу суду від представника ОСОБА_3 надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву, в якому просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог, у звязку з чим відмовити у задоволенні позову. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
19.09.2018 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на доповнення до відзиву на позовну заяву, в якій зазначено, що підстави для застосування строку позовної давності - відсутні.
09.10.2018 на адресу суду від ОСОБА_5 надійшли заперечення на відповідь на відзив та на відповідь на доповнення до відзиву на позовну заяву.
09.10.2018 на адресу суду від ОСОБА_7 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог, у звязку з чим відмовити у задоволенні позову.
09.10.2018 на адресу суду від відповідача ОСОБА_7 надійшла заява про сплив позовної давності та про застосування строків позовної давності.
01.11.2018 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив ОСОБА_7
Ухвалою суду від 01.11.2018 закрито підготовче провадження та вказану справу призначено до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та у відповідях на відзиви на позов. Вважає, що існують всі підстави для задоволення позову. Зазначила, що підстави для застосування строку позовної давності відсутні.
Представники відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на відзиви та на доповнення до відзивів. Просили застосувати строк позовної давності до позовних вимог, який був пропущений та сплинув, та відмовити у задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, суд встановив наступне.
Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачу ОСОБА_5 на праві власності належить приміщення №68 по бул. Центральному, 26 у м. Запоріжжя, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_9 29.04.2010, р.№ 1127.
Відповідачу ОСОБА_7 на праві власності належить Ѕ частина приміщення №68-а по бул. Центральному, 26 у м. Запоріжжя, на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_10 26.09.2011, р.№ 9399.
Відповідачу ОСОБА_6 на праві власності належить Ѕ частина приміщення №68-а по бул. Центральному, 26 у м. Запоріжжя, на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_10 26.09.2011, р.№ 9399.
Частиною 2 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.
Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (частина 3 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції від 05.01.2013, що діяла на дату реєстрації декларації про готовність обєкта до експлуатації).
24.12.2012 ОСОБА_4 міською радою прийнято рішення № 77 (рішення №77), яким затверджено Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (Порядок).
19.01.2013 рішення № 77 оприлюднене в офіційному виданні ОСОБА_4 міської ради - газеті «Запорозька СІЧ».
В пунктах 1.4, 1.5 Порядку закріплено обовязок замовника взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя шляхом перерахування коштів замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до бюджету розвитку м. Запоріжжя.
В силу приписів статті 144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах повноважень, визначених законом, є обов'язковими до виконання на відповідній території.
З огляду на викладене, обовязок замовника будівництва взяти участь у створенні та розвитку інфраструктури населеного пункту є обовязковим в силу закону.
Обовязок прийняти участь у створенні та розвитку інфраструктури міста Запоріжжя у відповідачів виник з дати реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - 08.01.2013.
Відповідачі не взяли участі у створенні та розвитку інфраструктури міста Запоріжжя і не перерахували до місцевого бюджету міста Запоріжжя кошти пайової участі.
Внаслідок невиконання відповідачами встановленого статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обовязку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, територіальній громаді м. Запоріжжя завдано збитки в розмірі не отриманих коштів пайової участі.
Протиправна поведінка відповідачів полягає у невиконанні приписів імперативних норм містобудівного законодавства України, а саме: неприйнятті пайової участі у створенні та розвитку інфраструктури міста Запоріжжя.
Відповідачі не виконали встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та рішенням № 77 зобовязання і не взяли участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя. Кошти пайової участі на створення та розвиток інфраструктури міста Запоріжжя відповідачами до місцевого бюджету не перераховані.
Вказані порушення вимог закону свідчать про протиправну поведінку відповідачів.
Бездіяльність відповідачів завдала збитків територіальній громаді міста Запоріжжя в розмірі 97 511,20 грн.
Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Виходячи із положень статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається в договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій (частина 5 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» в редакції від 05.01.2013).
В пункті 2.2 Порядку визначено, що розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста Запоріжжя з урахуванням інших передбачених цим Порядком відрахувань становить для нежитлових будівель та споруд - 10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкта.
Таким чином, збитки у вигляді упущеної вигоди, завдані територіальній громаді міста Запоріжжя дорівнюють величині пайової участі, яка мала бути сплачена відповідачами відповідно до вимог містобудівного законодавства України, розрахована в Порядку, а саме: 10% кошторисної вартості обєкта будівництва.
Розрахунок величини пайової участі, яка дорівнює величині збитків, завданих внаслідок неприйняття пайової участі, здійснюється на підставі даних про кошторисну вартість будівництва обєкту, зазначену замовниками, згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами за формулою:
ПУ = ( ЗКВБ - Вз - Вбм - Вім ) х 10%, де:
ПУ - пайова участь, грн.;
ЗКВБ - загальна кошторисна вартість будівництва, грн.;
Вз - витрати, повязані з придбанням та виділенням земельної ділянки, грн.;
Вбм - витрати, повязані зі звільненням будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, грн.;
Вім - витрати на влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій, грн.;
10 % - розмір пайової участі від загальної вартості будівництва, визначений згідно з Порядком.
Відповідно до розрахунку величина збитків за неприйняття пайової участі у розвитку інфраструктури міста Запоріжжя становить:
ПУ = 975 112,00 грн. х 10% = 97 511,20 грн., де:
ЗКВБ = 975 112,00 грн.;
Таким чином, територіальній громаді м. Запоріжжя завдано збитків в розмірі 97 511,20 грн.
Наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв'язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідачів.
Таким чином, наявний причинно-наслідковий звязок між неприйняттям відповідачами участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Запоріжжя та збитками, понесеними територіальною громадою міста Запоріжжя в розмірі 97 511,20 грн.
З огляду на викладене, відповідачі: знали про необхідність взяти участь у створенні та розвитку інфраструктури міста Запоріжжя шляхом перерахування коштів пайової участі до місцевого бюджету міста Запоріжжя до моменту введення обєкту в експлуатацію; мали можливість виконати свої зобовязання; не виконали і не вжили дій, що свідчать про їх намір виконати зобовязання.
Викладене доводить наявність вини в діях відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність в діях відповідачів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний звязок між протиправною поведінкою боржників та завданими збитками; вина.
З огляду на зазначене реконструкція обєкта будівництва, в даному випадку, є будівництвом обєкта та забудовою території. Відповідачі є фізичними особами, які мали намір та здійснила забудову території шляхом проведення реконструкції обєкту будівництва. Таким чином, відповідачі є замовниками будівництва, на яких поширюються вимоги ст.40 Закону України «Про регулювання мостобудівної діяльності» та зобовязані взяти участь у створенні розвитку інфраструктури міста шляхом перерахування коштів пайової участі.
Доводи представників відповідачів про те, що відповідачі не мали наміру щодо забудови земельної ділянки, а проводили роботи в обєкті, який був ними придбаний заздалегідь, у звязку з чим не можуть бути замовниками в силу Закону України «Про регулювання мостобудівної діяльності» та не повинні сплачувати пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а згідно із ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
В силу ч. 2 ст. 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.
Разом з цим згідно із частиною третьою зазначеної статті позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Згідно із ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Позивач звернувся із вказаною позовною заявою 22.05.2018 (згідно відбитку штампу суду).
Згідно ч. 9 ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, кошти пайової у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття обєкта до будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Так, в даному випадку, об'єкт прийнятий в експлуатацію 28.02.2013. Тобто, строк оплати, визначений Законом, закінчився 28.02.2013.
Представник позивача зазначає, що позивач не знав та не міг знати, що права та інтереси територіальної громади м. Запоріжжя фактично порушені з 01.03.2013, оскільки Департамент архітектури та мостобудування ОСОБА_4 міської ради є виконавчим органом ЗМР, яка реалізує повноваження виконавчих органів міської ради у галузі мостобудування та архітектури. 12.06.2015 на адресу Департаменту надійшла вимога Державної фінансової інспекції в Запорізькій області, копію якої 12.06.2015 передано до ОСОБА_4 міської ради.
У звязку з чим, вважає, що ОСОБА_4 міська рада 12.06.2015 довідалась про порушення відповідачами свого права на отримання коштів пайової участі у звязку із здійсненням відповідачами будівельних робіт, а тому ЗМР звернулася до суду з дотримання встановлених строків позовної давності.
Проте, з такими висновками представника ОСОБА_4 міської ради погодитися не можливо, з огляду на наступне.
Так, у відповідності до п.п.1.1, 1.2, 1.3 Положення про районну адміністрацію ОСОБА_4 міської ради по Жовтневому, Заводському, Комунарському, Ленінському, Орджонікідзевському, Хортицькому, Шевченківському району, затвердженого Рішенням ОСОБА_4 міської ради від 22.06.2011 №29: районна адміністрація ОСОБА_4 міської ради по Жовтневому, Заводському, Комунарському, Ленінському, Орджонікідзевському, Хортицькому, Шевченківському району є виконавчим органом ОСОБА_4 міської ради в районі міста; районна адміністрація є складовою частиною єдиної системи місцевого самоврядування у місті. Районна адміністрація підзвітна і підконтрольна міській раді, підпорядкована виконавчому комітету міської ради, міському голові. Районна адміністрація забезпечує комплексний соціально-економічний розвиток району та реалізацію політики міської ради у визначених законодавством сферах управління.
Згідно розпорядження голови районної адміністрації від 28.03.2014 №185, нежитловим приміщенням за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 26, присвоєно поштові адреси.
Згідно п. 4 рішення ЗМР від 24.12.2012 № №77, Інспекції архітектурно-будівельного контролю в Запорізькій області повинні надавати до виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради інформацію щодо субєктів, які подали на реєстрацію до інспекції декларацію про готовність обєкту до експлуатації або заяву про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта та видачу сертифіката з визначенням кошторисної вартості будівництва обєкту.
Згідно п. 4.3. Порядку, затвердженого рішенням ЗМР від 24.12.2012 №77, Департамент фінансової та бюджетної політики міської ради за даними виписок органу державної казначейської служби щомісячно до 5-го числа надає департаменту архітектури та містобудування міської ради інформацію про надходження коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя в розрізі платників.
Контроль за виконанням Порядку №77 покладено на: відповідно до п. 5 Рішення ЗМР від 24.12.2012 №77 першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_11, заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_12 та постійну комісію з питань комунальної власності, ресурсів, приватизації та земельних відносин (ОСОБА_13В.).
Згідно п. 4.5. Порядку №77, контроль за виконанням умов договорів про пайову участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя здійснює департамент архітектури та містобудування міської ради.
Таким чином, ОСОБА_4 міська рада повинна була належним чином організувати свою діяльність з контролю за виконанням Порядку №77 та забезпечувати належне виконання керівництвом та працівниками Департаменту архітектури та містобудування міської ради, їх посадових обовязків.
Разом з тим, Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, повинен довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд України у справі №6-2469цс16, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.07.2018 р. у справі №904/8637/17.
Таким чином, позивач повинен був знати (міг довідатися) та належним чином контролювати порядок та строки оформлення договорів пайової участі, які повинні бути укладені з замовниками будівельних робіт відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку, затвердженого рішенням ЗМР від 24.12.2012 №77, а тому невиконання позивачем свого обовязку, передбаченого законом, не звільняє його від відповідальності за дотримання строків позовної давності.
Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що він не знав та не міг довідатися про порушення свого права до 2015 року, а також доказів переривання строку позовної давності або клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності.
Отже, судом встановлено, що з цим позовом ОСОБА_4 міська рада звернулась до суду 22.05.2018, а про порушення свого права позивач міг дізнатися значно раніше ніж за 3 роки до дати звернення з цим позовом, а саме ще у 2013-2015 роках до 22.05.2015.
Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи заяви відповідачів про застосування строку позовної давності до вказаних позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності щодо заявлених позовних вимог, тому в задоволенні позову слід відмовити.
Позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на спростування фактів встановлених судом.
Керуючись ст.ст. 253, 254, 257, 361 ЦК України, ст.ст. 12, 77, 78, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 міської ради до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення суми збитків.
Повне судове рішення складено 04 квітня 2019 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги.

Суддя І.А.Крамаренко