Справа № 450/2165/16-ц Провадження № 2/450/84/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2019 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом недієздатного ОСОБА_1 в інтересах якого діє опікун ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про (предмет позову):

скасувати рішення Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 218 від серпня 2016 р. «Про затвердження технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земель ділянки та передачу даної земельної ділянки у власність»; скасувати державну реєстрацію (реєстраційний об`єкта нерухомого майна 236) права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га. для будівництва обслуговування жилого будинку господарських будівель споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :02:002:1516; зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні спільним заїздом між будинковолодінням ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , як знаходиться на відстані 15 м. від лівої точки межі земель ділянки по АДРЕСА_1 таблиця АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 з врахуванням визначеної площі в користуванні ОСОБА_1 0,30 га.,

суд постановив

позиція позивача (підстава позову): на підставі оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування відповідачем ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку. Проте, до складу земельної ділянки увійшла частина проїзду, що перешкоджає позивачеві у доїзді транспорту чи спецтехніки до його будинковолодіння.

Позиція відповідача ОСОБА_3 : ОСОБА_3 є власником житлового будинку під АДРЕСА_4 . До будинку відносяться такі господарські будівлі та споруди: сарай Б, літня кухня В, гараж Г, сарай Д, погріб Е, ворота №1, огорожа № 2. Земельна ділянка площею 0,2500 га надана для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_4 приватизована відповідачем на підставі оскаржуваного рішення. В 2014 році ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зверталися до відповідачів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до Пустомитівського районного суду Львівської області про усунення перешкод у користуванні саме даним спірним заїздом. ОСОБА_3 був залучений до участі по справі, як третя особа. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2014 року у задоволенні позову було відмовлено. Дане незаконне рішення Пустомитівського районного суду було оскаржено ОСОБА_3 , рішенням Апеляційного суду Львівської області від 7 травня 2015 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 листопада 2014 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким задоволено позов ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та зобов`язано ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 не чинити перешкод у користуванні спільним заїздом та зобов`язано всіх відповідачів відновити межі земельної ділянки, наданої їм у користування, шляхом перенесення загорожі на межу земельної ділянки відповідачів на відстань одного метра від східної частини житлового будинку. Рішенням встановлено, що саме сім`я відповідачів ОСОБА_11 захопила частину спільного заїзду, що встановлено рішенням суду, що рішення було виконано, демонтовано самочинно встановлені стовпці на частині заїзду, ОСОБА_5 , який діє у інтересах недієздатного ОСОБА_1 , який є спадкоємцем по заповіту після смерті його дідуся та бабусі, та який був присутній у судах обох інстанцій при розгляді судами позову ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , звернувся до суду з даним безпідставним позовом, маючи намір все ж таки захопити частину земельної ділянки ОСОБА_3 .

Позиція відповідача Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області: покладається на розсуду суду.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області: покладається на розсуд суду.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

17.10.2016 року ухвала суду про відкриття провадження.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08. 2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 1254, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_12 , який успадкував будинковолодіння АДРЕСА_4 .

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.12. 2009 року, зареєстровано в реєстрі за № 1-1718, ОСОБА_3 є спадкоємцем ОСОБА_13 , який успадкував будинковолодіння АДРЕСА_4 .

Згідно рішення Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 218 від серпня 2016 р. «Про затвердження технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земель ділянки та передачу даної земельної ділянки у власність» орган місцевого самоврядування вирішив Затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,2500 га, земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд згідно кадастрового номеру на земельну ділянку :02:002:1516, за рахунок земель житлової та громадської забудови гр. ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 . Передати гр. ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_5 безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд в с.Шоломинь Пустомитівського району Львівської області. Зареєструвати речове право на земельну ділянку у встановленому законодавством порядку. ОСОБА_3 виконувати обов`язки власника земельної ділянки відповідно до вимог ст. 91 Земельного кодексу України. На підставі цього рішення ОСОБА_3 зареєстрував своє право власності на зазначену земельну ділянку, про що свідчить Інформаційна довідка № 66692401 від 26.08. 2016 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07.05. 2015 року у справі № 450/1002/14 встановлено такі обставини:

згідно довідки виконкому Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 27.08.2013 року №882, наданої відповідачами, за домогосподарством АДРЕСА_6 , що належить ОСОБА_12 рахується присадибна ділянка площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку. Площа земельної ділянки під будівництво житлового будинку становить 0,06 га. Зазначені відомості підтверджуються також й іншими доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема: відповіддю Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 16.12.2013 року №02-18/497; копією свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, виданого ОСОБА_11 ; висновком відділу містобудування та архітектури Пустомитівської районної державної адміністрації від 22.09.2014 року №175/01-14 про відповідність проектів забудови земельних ділянок із врахуванням сформованої містобудівної ситуації в с. Шоломинь. Як вбачається із вказаних вище документів довжина земельної ділянки ОСОБА_11 , призначеної для забудови становить 60,0 м., а ширина 10,5 м. Крім того, згідно цих же документів між земельними ділянками ОСОБА_12 та ОСОБА_3 проходить дорога загального користування. Вказана обставина підтверджується також довідкою виконавчого комітету Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 01.10.2014 року №839 та відповіддю Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 11.11.2014 року №02-18/447 на адвокатський запит, проектом забудови розробленим архітектурою Пустомитівського району на замовлення забудовника ОСОБА_14 13.03.1989 року.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, вказаний проїзд було самовільно захоплено.

Згідно листа Державної інспекції сільського господарства в Львівській області від 23.10.2013 року №8134/3-21-8 ОСОБА_10 встановлено загорожу по частині периметру ділянки ОСОБА_12 зі сторони вулиці шириною 13,4 м. в той час як ширина цієї ділянки зі сторони вулиці становить 10,6 м.. Таким чином, ОСОБА_10 , яка є дочкою ОСОБА_12 було долучено до присадибної ділянки останньої земельну ділянку орієнтовною площею 0,0161 га за рахунок земель загального користування заїзду. Відповідно до відомостей зазначених у вказаному листі стосовно ОСОБА_10 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.53-1 КУпАП та з метою усунення порушень видано припис.

15.08.2013 року Звенигородською сільською радою було винесено попередження ОСОБА_12 стосовно незаконного захоплення землі загального користування (дороги) .

Рішенням Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №560 від 27.09.2013 року було відмолено ОСОБА_12 у наданні дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у зв`язку із захопленням земель загального користування (дороги).

Інформація аналогічного змісту міститься і у відповіді Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 11.12.2013 року №2-18/491 на адвокатський запит ОСОБА_4 ).

Таким чином, колегія суддів, на підставі вищевказаного прийшла до висновку, що відповідачі ( ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ) здійснили самовільне захоплення земель загального користування на території с. Шоломинь Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, а саме проїзду до присадибних ділянок ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , який знаходиться між земельними ділянками ОСОБА_12 та ОСОБА_3 , що підтверджується також шляхом співставлення та системного аналізу копії проекту забудови, виготовленого за замовленням ОСОБА_14 13.03.1989 року, копії свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, виданого ОСОБА_11 та долученого до висновків відділу містобудування та архітектури Пустомитівської районної державної адміністрації від 22.09.2014 року №175/01-14 про відповідність проектів забудови земельних ділянок із врахуванням сформованої містобудівної ситуації в с. Шоломинь плану земельних ділянок учасників процесу .

Рішення суду апеляційної інстанції ухвалено зобов`язавши ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 не чинити перешкод ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у користуванні спільним заїздом та зобов`язати ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 відновити межі земельної ділянки, наданої їм в користування шляхом перенесення загорожі на межу земельної ділянки відповідачів на відстань одного метра від східної частини житлового будинку.

У заперечені проти позову відповідача ОСОБА_3 , зареєстроване судом ІНФОРМАЦІЯ_1 . 2016 року, особисто ОСОБА_3 вказано, що рішення Апеляційного суду Львівської області від 07.05. 2015 року у справі № 450/1002/14. Такий факт свідчить про те, що із сторони ОСОБА_12 правонаступником якої є позивач ОСОБА_17 , відсутнє захоплення проїзду між земельними ділянками, що перебуває у володінні позивача та відповідача ОСОБА_3 .

З метою визначення фактичної площі земельних ділянок що перебуває у власності сторін, факту захоплення проїзду на теперішній час, судом була призначена судова експертиза.

Із висновку судової земельно- технічної експертизи № 020/17 від 11.07. 2017 року слідує таке:

площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 згідно викопіювання з плану землекористування сільської ради, яка повинна належати ОСОБА_3 становить 0,22га.

Площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 згідно викопіювання з плану землекористування сільської ради, яка повинна належати ОСОБА_1 ( ОСОБА_18 ) становить 0,30га.

Фактична площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка знаходиться в користуванні ОСОБА_1 становить 2558,0кв.м, що є меншою від площі земельної ділянки згідно викопіювання з плану землекористування сільської ради і яка повинна становити 0,30га - див. дослідження і таблицю № 2 додатку до висновку.

Фактична площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , яка знаходиться в користуванні ОСОБА_3 становить 2645,50 кв.м, що є більшою від площі земельної ділянки згідно викопіювання з плану землекористування сільської ради і яка повинна становити 0,22га - див. дослідження і таблицю № 2 додатку до висновку.

Проїзд між земельними ділянками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 згідно викопіювання з плану землекористування сільської ради по АДРЕСА_1 , повинен знаходитись не на відстані 11,25м, яка відмірена сільською радою, а на відстані 15м від лівої точки межі земельної ділянки по АДРЕСА_7 таблицю АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 , або на відстані 14м від лівої точки межі земельної ділянки по АДРЕСА_7 з врахуванням визначеної площі в користуванні ОСОБА_1 в 0,30га (14x214м). - див. дослідження і таблицю № 4 додатку до висновку.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_19 Т ОСОБА_20 пояснила яким чином вона здійснювала вимірювання що лягли в основу висновку. Пояснення експерта не викликали у суду сумніву у допустимості висновку експерта як доказу у справі. Висновок експерта не спростовується доказами у справі.

Із аналізу фактичних обставин встановлених судом на підставі наданих сторонами доказів слідує висновок, що за рахунок загального проїзду між земельними ділянками, що перебувають у володінні позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 останній самовільно збільшив розмір своєї земельної ділянки, яка перебувала у користуванні його сім`ї. А орган місцевого самоврядування, приймаючи оскаржуване рішення узаконим таке самовільне захоплення шляхом затвердження технічної документації та передачі у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2500 га, яка є більшою ніж земельна ділянка площею 0, 22, що перебувала у користуванні ОСОБА_3 та його сім`ї згідно з викопіюванням з плану.

Таким чином, приймаючи оскаржуване рішення № 218 від серпня 2016 р. «Про затвердження технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земель ділянки та передачу даної земельної ділянки у власність» орган місцевого самоврядування діяв всупереч вимог ст. 118 ЗК України, ч. 2 ст. 19 Конституції України. З урахуванням того, що органом місцевого самоврядування при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано інтереси позивача, що не відповідає ч. 2 ст. 13 ЦК України. Тому, рішення № 218 від серпня 2016 р. «Про затвердження технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земель ділянки та передачу даної земельної ділянки у власність» підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст.158 ЗК України одним із способів захисту прав на землю є усунення порушень таких прав користувача земельної ділянки. Абзацом 4 п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

На думку суду позовна вимога про скасування державної реєстрації (реєстраційний об`єкта нерухомого майна 236) права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га. для будівництва обслуговування жилого будинку господарських будівель споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :02:002:1516 слід розглядати в сукупності з вимогою про усунення перешкод у користуванні проїздом. Такий висновок суду слідує із того, що факт захоплення спільного заїзду встановлений та підтверджений. Рішення органу місцевого самоврядування про надання відповідачеві у власність земельної ділянки є незаконним. Таким чином, зобов`язавши відповідача усунути перешкоди в користуванні заїздом та не скасувавши реєстрації права власності відповідача ОСОБА_3 на спірну земельну ділянку спір по суті вирішеним не буде, оскільки правомочності права власності на спірну земельну ділянку не будуть обмежені. Таким чином, позовні вимоги заявлені позивачем підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги недієздатного ОСОБА_1 в інтересах якого діє опікун ОСОБА_5 - задоволити повністю.

Скасувати рішення Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 218 від серпня 2016 р. «Про затвердження технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земель ділянки та передачу даної земельної ділянки у власність».

Скасувати державну реєстрацію (реєстраційний об`єкта нерухомого майна 236) права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га. для будівництва обслуговування жилого будинку господарських будівель споруд за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий № :02:002:1516.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні спільним заїздом між будинковолодінням ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , як знаходиться на відстані 15 м. від лівої точки межі земель ділянки по АДРЕСА_7 таблиця АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 з врахуванням визначеної площі в користуванні ОСОБА_1 0,30 га.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 551,20 грн. /п`ятсот п`ятдесят один грн. 20 коп. /судового збору.

Стягнути із Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 551,20 грн. /п`ятсот п`ятдесят один грн. 20 коп. / судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_7 ; ОСОБА_3 , АДРЕСА_5 ; Звенигородська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, с. Звенигород Пустомитівського району Львівської області; Орган опіки та піклування Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, с. Звенигород Пустомитівського району Львівської області.

Повне рішення суду складено 27.12.2019 року.

СуддяЄ. О. Данилів