Справа № 274/3912/18
Провадження № 2/0274/636/19
Рішення

Іменем України

02.04.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., при секретарі Рудич М.О., сторін, представника відповідача ОСОБА_1, провівши відкрите судове засідання в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, -

В с т а н о в и в :

В серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь 44636 грн. вартості відновлювального ремонту автомобіля " Шкода - Фабія" д.н.з. НОМЕР_1. Також просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 704 грн, та витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у сумі 1000 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.08.2017 року о 21 год. 00 хв. в с. Райки Бердичівського району Житомирської області по вул. Центральна в порушення п. 7.8 та п. 10.1 ПДР України ОСОБА_3 не вжив заходів щодо самовільного руху гужового транспорту, внаслідок чого гужовий транспорт самовільно розпочав рух та скоїв зіткнення з з належним йому автомобілем НОМЕР_2 яким він керував та рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобіль отримав механічні ушкодження. Постановою апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 15.08.2018 року він телеграмою повідомив ОСОБА_3 про місце, дату та час проведення експертом огляду його ушкодженого автомобіля. Однак в обумовлений час ОСОБА_3 за викликом не з"явився. Згідно звіту № 1659 від 29.08.2017 року вартість відновлювального ремонту його автомобіля становить 44636 грн. 51 коп., а матеріальний збиток з урахуванням зносу деталей які підлягають заміні становить 20712 грн. 82 коп. Згідно акту прийому -передачі виконаної роботи вартість проведення оцінки складає 1000 грн.

Ухвалою суду від 10.09.2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження ( а.с.56).

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав зазначених в позові, просить їх повністю задоволити.

Відповідач пред"явлені до нього позовні вимоги визнав частково в сумі 20712 грн. 82 коп.

Представник відповідача ОСОБА_1 вказав, що позовні вимоги визнаються частково з тих підстав, що позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача вартості відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, що становить 44636,00 грн. Крім того позивач всупереч приписів ч. 1 ст. 1192 , ст. 22 ЦК України обрав способом захисту не відшкодування реальних збитків, тобто витрат, які він мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а предметом вимог обрано стягнення вартості відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, одну із складових , що використовувалась експертом - оцінювачем для визначення вартості матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля позивача. Крім того, заперечують проти відшкодування позивачу витрат в сумі 1000,00 грн., за проведення автотоварознавчого дослідження , оскільки позивачем на надано платіжний документ про понесені витрати.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, вислухавши пояснення сторін, представника відповідача ОСОБА_1 прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Апеляційного суду Житомирської області від 15.12.2017 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП провадження у справі закрито у зв"язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення ( а.с.5-6).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно звіту № 1659 про оцінку автомобіля " Skoda Fabia" держномер АМ 7916ВМ матеріальний збиток , завданий власникові автомобіля " Skoda Fabia" держномер АМ 7916ВМ в результаті його пошкодження при ДТП складає 20712,82 грн., а вартість відновлювального ремонту ( Свр) складає 44636,51 грн. ( а.с. 27).

Відповідно до копії Акту № 1659 прийому - передачі виконаної роботи від 29.08.2017 року договірна ціна ( без ПДВ) складає 1000,00 грн. ( а.с.28).

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 877083 автомобіль " Skoda Fabia" держномер АМ 7916ВМ належить ОСОБА_2

Частинами 1 та 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» за №6 від 27.03.1992 року із змінами та доповненнями роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з частинами першою та другою статті 180 ЦК України тварини є особливим об'єктом цивільних прав, на них поширюється режим речі, а правила поводження з тваринами встановлюється законом.

Таким законом є, зокрема Закон України «Про захист тварин від жорстокого поводження» у статті 9 якого визначено, що особа, яка утримує домашню тварину, зобов'язана супроводжувати домашню тварину поза місцями її постійного утримання. А також ця особа та особа, яка супроводжує домашню тварину зобов'язана забезпечити безпеку сторонніх людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною, безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою, крім того фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов'язані не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб.

Згідно із частиною четвертою статті 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 7.7 ПДР особам, що керують гужовим транспортом і погоничам тварин забороняється:

а) рухатися по автомобільних дорогах державного значення (за можливості рухатися автомобільними дорогами місцевого значення);

б) використовувати вози, не обладнані світлоповертачами, без ліхтарів у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості;

в) залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх;

г) вести тварин по дорогах з удосконаленим покриттям, якщо поруч є інші дороги;

ґ) переганяти тварин по дорогах у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості;

д) переганяти тварин через залізничні колії і дороги з удосконаленим покриттям поза спеціально відведеними місцями.

В судовому засіданні відповідач підтвердив, що саме він керував гужовим транспортом, однак він не є власником коня, не міг передбачити, що кінь відв"яжеться та внаслідок чого станеться ДТП в результаті якого був пошкоджений належний позивачу автомобіль.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що матеріальна шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Суд вважає, що саме відповідач, внаслідок не виконання ним своїх обов'язків по належному та безпечному контролю за поведінкою коня та безпекою дорожнього руху, винний у зазначеній ДТП, і саме він повинен нести відповідальність за позовом.

Суд погоджується з думкою представника відповідача ОСОБА_1, що безпідставним є посилання позивача на те, що відповідач повинен відшкодувати йому вартість відновлювального ремонту його автомобіля без урахування фізичного зносу деталей в розмірі 44636 грн., а не вартість матеріального збитку - 20712,82 грн., оскільки позивач посилається на Постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ" № 4 від 01.03.2013 року, " Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки", а саме п. 14. даної постанови, яка застосовується до норм права щодо відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, однак в даному випадку кінь та гужова повозка не є джерелом підвищеної небезпеки.

Крім того, позивачем суду не надано доказів, що для відновлення попереднього стану пошкодженого автомобіля, що має певну зношеність, ним були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини, в тому числі іншої модифікації, то він має право вимагати з відповідача відшкодування йому вартості відновлювального ремонту його автомобіля без урахування фізичного зносу деталей в сумі 44636 грн.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування завданого збитку, суд враховує, що відповідно до звіту № 1659 від 29.08.2017 року виконаного ТОВ " Ексерт Авто" , матеріальний збиток складає 20712,82 грн., тому дані витрати підлягають відшкодуванню.

Як визначено ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів ( ст. 136 ЦПК ).

Будь-яких доказів , зокрема платіжного документа, в підтвердження того, що позивачем сплачено 1000,00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження суду не надано, тому такі вимоги до задоволення не підлягають.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 12,13,76-81,133-134,139,141,259,263-265,268,273,354 ЦПК УКраїни, суд,-

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. с. Скраглівка, вул. Свободи буд. 8А, на користь ОСОБА_2 матеріальний збиток завданий внаслідок ДТП в сумі 20712,82 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в понесені ним судові витрати в розмірі 327 ,04 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко