КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/787/18 Головуючий 1 інстанція -Муранова- Лесів І.В.
Провадження № 22-ц/824/1810/19 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Кулішенка Ю.М., суддів: Ігнатченко Н.В., Олійника В.І. розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у приміщенні Київського апеляційного суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2018 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що 07 жовтня 2013 року між ПАТ Кб «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір б/н від 07 жовтня 2013 року. Відповідач отримав кредит у розмірі 4100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг позивач виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та інших витрат, відповідач ОСОБА_4 належним чином не виконав, тому станом на 04 січня 2018 року утворилася його заборгованість перед банком у розмірі - 39060,73 грн.

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 07 жовтня 2013 року у розмірі 39060,73 гривень, а також понесені судові витрати у розмірі 1762 грн.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку«Приватбанк»,заборгованість за кредитним договором б/н від 07.10.2013 в розмірі 4221 гривня 88 копійок ( чотири тисячі двісті двадцять одна гривня вісімдесят вісім копійок), яка складається з: 3544 гривні 65 копійок- заборгованість за кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 гривень - фіксована частина та 177 гривень 23 копійки - процентна складова.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу та просив рішення суду змінити, скасувавши його в частині відмови у задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі. В іншій частині рішення залишити без змін. В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що відповідач не був ознайомлений з усіма істотними умовами договору, оскільки згідно анкети - заяви від 17 жовтня 2013 року відповідач власноручним підписом засвідчив, що ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його укладення та згоден з його умовами та зобов'язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті «ПриватБанк». Відповідач користувався кредитними коштами, сплачував заборгованість по процентах, не звертався до Банку із письмовими заявами про розірвання кредитного договору.

Відповідач у справі ОСОБА_4 відзив на апеляційну скаргу не подавав.

Відповідно до ч. 1ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір про надання останньому кредиту у розмірі - 4100,00 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов'язання, передбачені договором, виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, тому станом на 04 січня 2018 року утворилася його заборгованість перед банком у розмірі - 39060,73 грн.

В обгунтування своїх вимог позивач подав до суду анкету-заяву позичальника ОСОБА_4 , з якої вбачається, що відповідач отримав кредитну карту «Універсальна».

Між сторонами виникли права і обов'язки, які грунтуються на кредитних правовідносинах.

Відповідач користувався кредитними коштами та здійснював погашення кредиту, що стверджується наданим банком розрахунком.(а.с. 4-6).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Вирішуючи вказаний спір та частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що позичальник не повернув у повному обсязі отримані ним кредитні кошти, що у свою чергу свідчить про порушення прав ПАТ КБ «Приватбанк» як кредитора і необхідність їх захисту шляхом стягнення тіла кредиту.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

З огляду на вимоги закону та встановлені у справі обставини, суд вірно захистив права банку і стягнув на його на користь тіло кредиту в розмірі 4221 грн.

Відмовляючи в задоволені позову в іншій частині суд першої інстанції виходив з того, що проведений позивачем розрахунок процентів за користування кредитом, а також процентна ставка, за якою позивач нараховував проценти за користування кредитом, не відповідають умовам укладеного сторонами договору, були ним змінені в односторонньому порядку.

Однак суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.212-214 ЦПК України в достатньому обсязі не визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню до них.

Звертаючись до суду з позовом Банк, в частині позовних вимог щодо стягнення коштів, які утворились внаслідок заборгованості за кредитом, а саме: відсотки за користування кредитом, штраф (фіксована частина), штраф (процентна складова), заборгованість по комісії за користування кредитом, свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_4 має сплатити на його користь вказані кошти відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», що підтверджується підписом у анкеті - заяві.

Вказані вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

В матеріалах справи наявна анкета-заява ОСОБА_4 на підставі якої відповідач отримав грошові кошти.

Посилання позивача на те, що конкретні умови кредитування визначаються Умовами та правилами надання банківських послуг безпідставні, оскільки зазначені Умови не містять підпису відповідача. Доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву, банком не надано, а відтак підстави брати їх до уваги відсутні.

Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного суду України від 14 грудня 2016 року (справа №6-2462цс16), від 22 березня 2017 року (справа № 6-2320цс16).

Щодо обсягу задоволення позовних вимог колегія суддів виходить з того, що вимоги банку підлягають частковому задоволенню.

Судом незаперечно встановлено, що позичальник ОСОБА_4 користувався отриманими в банку грошовими коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту.

Згідно із ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами (ч.1). Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч.2).

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1, які регулюють договір позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, за загальним правилом, визначеним у цих правових нормах, користування грошовими коштами є оплатним у вигляді процентів, розмір яких визначається домовленістю сторін, а за її відсутності - на рівніоблікової ставки НБУ.

За таких обставин у зв'язку із відсутністю між сторонами домовленості про належний до сплати розмір процентів за користування коштами, а також враховуючи, що користування банківськими кредитом не є безпроцентним, на підставі вимог ст. 536, ст.1048 ЦК України на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 1792,40 грн.

Не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення коштів, які утворились внаслідок заборгованості за кредитом, а саме штраф (фіксована частина), штраф (процентна складова).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь АТ «ПриватБанк» підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 572,65 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 жовтня 2018 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНП НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованність за кредитним договором б/н від 07 жовтня 2013 року заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3544,65 грн. (три тисячі п'ятсот сорок чотири гривні шістдесят п'ять копійок ) та заборгованість по відсотках в розмірі 1792,40 грн. (одна тисяча сімсот дев'яносто дві гривні сорок копійок).

В задоволені іншої частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНП НОМЕР_1) на користь акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» () сплачений судовий збір в розмірі 572,65 (п'ятсот сімдесят дві гривні шістдесят п'ять копійок).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий:

Судді: