Справа № 509/1270/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року. смт Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Бочаров А.І., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, подану одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення грошової компенсації,-

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення грошової компенсації.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05.04.2019 року провадження у справі відкрито.

Одночасно з позовом позивачем подано до суду належним чином оформлену заяву про забезпечення позову, відповідно до якої він просить суд в якості забезпечення позову накласти арешт на нерухоме майно відповідача, а саме: житловий будинок загальною площею 177,2 кв.м, житлова площа 52,2 кв.м з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується серед іншого забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до наданих з приводу такого процесуального питання роз`яснень, що викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить вчинити особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно до ч.1 ст.150 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином розглядаючи питання про застосування заходів забезпечення позову суд його вирішує на підставі доказів, які долучені до матеріалів справи, та які оцінюються виключно у контексті необхідних для вирішення питання обставин.

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації. Як вбачається із позову позивач просить стягнути з відповідача на його користь компенсацію 1/2 вартості за відчуження без його згоди автомобіля, який був у спільній сумісній власності подружжя, в сумі 567867,84 грн.

Вимоги про обтяження сторона позивача обґрунтувала можливістю відповідачки на відчуження спірного майна на користь третіх осіб, та доцільністю тимчасового обмеження титульного власника у розпорядженні спірним майном, оскільки відчуження такого майна на користь інших осіб може ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення у справі про задоволення позову.

Отже, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, необхідно встановити, чи належить на час вирішення питання про забезпечення позову таке майно відповідачу.

Суд, зважаючи на відомості про приналежність майна та підстави його набуття, та виходячи з необхідності збереження балансу між обмеженням прав власника такого майна та доцільністю тимчасового його обтяження для забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення вимог позову, доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для часткового задоволення вимог про забезпечення позову, викладених у заяві про забезпечення позову.

Суд вважає достатнім та співмірним забезпеченням позовних вимог позивача у вигляді накладення арешту на будинок відповідач, в зв`язку з чим у задоволенні заяви в частині накладення арешту на земельну ділянку суд відмовляє.

Разом з тим суд роз`яснює відповідачу, що за її заявою суд, у наступному, може змінити або скасувати захід забезпечення позову, у випадку, коли дійде до висновку про обґрунтованість відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст.149-153, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації, а саме накласти арешт на житловий будинок загальною площею 177,2 кв.м, житлова площа 52,2 кв.м з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі у 15-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя А.І.Бочаров