Справа № 573/558/19
Номер провадження 6/573/16/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця Білопільського РВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2019 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло подання державного виконавця Піскуна В.М., погоджене начальником відділу ДВС ОСОБА_4, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, яке мотивоване тим, що у Білопільському РВ ДВС на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 лютого 2017 року про відібрання у ОСОБА_3 без позбавлення батьківських прав малолітньої дитини - ОСОБА_3 Тімура, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повернення його матері ОСОБА_5 Крістіні. Станом на 02 квітня 2019 року рішення суду залишається невиконаним, оскільки боржник ухиляється від його виконання. Тому державний виконавець просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань по рішенню суду.

В судове засідання представник Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області не зявився, подав заяву про розгляд подання у його відсутність.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі державного виконавця за наявними в справі доказами.

Судом встановлено, що 16 лютого 2017 року державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_6, на підставі виконавчого листа Києво-Святошинського районного суду Київської області №369/4554/16-ц від 08 лютого 2017 року відкрито виконавче провадження №53423249 з примусового виконання вказаного вище виконавчого документу (а. с. 7-8).

14 листопада 2018 року державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_7 виконавче провадження №53423249 було передано до Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області, оскільки згідно заяви стягувача боржник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Постановою начальника відділу ДВС Білопільського РУЮ ОСОБА_4 від 05 грудня 2019 року прийнято виконавче провадження №54189374 до примусового виконання (а. с. 15-18).

Відповідно до ч. ч. 1, 3-4 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, -до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пункт 19 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обовязковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обовязків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обов'язок не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Підставою для тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон Білопільський РВ ДВС ГТУЮ зазначає те, що боржник, будучи обізнаним про наявність у нього зобовязання за рішенням суду про передачу малолітньої дитини його матері, свідомо ухиляється від його виконання, умисно вчиняючи дії, спрямовані на його невиконання.

Разом з цим, суд відмічає, що державний виконавець не надав суду доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, також не надав доказів виїзду або спроби виїзду останнього за межі території України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для тимчасового обмеження ОСОБА_3 у виїзді за межі України, а відтак подання державного виконавця є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, ст.ст. 259-260, 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя