Провадження № 22-ц/4808/72/19
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

10 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

за участю секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про відвід суддів Мелінишин Г.П. та Пнівчук О.В.,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 15 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_2, заінтересовані особи: державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_2, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6, подав апеляційну скаргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3 грудня 2018 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: суддя-доповідач (головуючий) ОСОБА_1, судді Пнівчук О.В., Томин О.О.

Ухвалами Івано-Франківського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року, 28 грудня 2018 року відповідно відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду на 10.00 год 10 січня 2019 року.

4 січня 2019 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подала заяву про відвід суддів Мелінишин Г.П. та Пнівчук О.В.

Заяву мотивовано тим, що ці судді неодноразово брали участь у розгляді судових спорів між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 як щодо права власності на спільні приміщення у будинку по вул. Софіївка, 42 в м. Івано-Франківську, так і щодо виконання рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2012 року. При цьому судові рішення, які ними ухвалювались, були скасовані ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та постановою Верховного Суду. Відтак, посилаючись на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідну прецедентну практику Європейського суду з прав людини заявник вважає вищенаведені обставини такими, що викликають сумнів в неупередженості та обєктивності суддів.

Вислухавши думку учасників справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до переконання, що відвід є необґрунтованим виходячи з наступного.

За приписами пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими.

У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На думку колегії суддів зміст заяви ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про відвід не свідчить про існування об'єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів в неупередженості або необ'єктивності суддів Мелінишин Г.П. та Пнівчук О.В.

Оскільки заява представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про відвід суддів є необґрунтованою, то відповідно провадження у справі підлягає зупиненню, а заява - передачі іншому судді для вирішення питання у встановленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 про відвід суддів Мелінишин Г.П. та Пнівчук О.В. визнати необґрунтованою.

Зупинити провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_6, на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 15 листопада 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_2, заінтересовані особи: державний виконавець Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, до вирішення питання про відвід.

Заяву про відвід передати для вирішення іншому судді.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

ОСОБА_7