Ухвала

11 березня 2019 року

м. Київ

справа № 683/1904/15-ц

провадження № 61-4259ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року та на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової Ірини Олександрівни до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року позов ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію СтрюковоїІ. О.задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредитної лінії №274/МК/2007/840 від 28 вересня 2007 року в сумі 89 993, 5 доларів США, що на день винесення рішення еквівалентно 2 370 536 грн 03 коп., пеню в сумі 362 272 грн 53 коп.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року залишено без змін.

22 лютого 2019 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 направив касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки; пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Оскаржувана ухвала Апеляційного суду Хмельницької області постановлена 10 жовтня 2017 року, а касаційна скарга ОСОБА_1 подана 22 лютого 2019 року, тобто після спливу більш ніж одного року після ухвалення зазначеного судового рішення.

У касаційній скарзі заявник просить про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки оскаржуване судове рішення було проголошено без його участі та без повідомлення про час і місце розгляду апеляційної скарги. Повний текст ухвали ним отримано 23 січня 2019 року. Раніше отримати повний текст ухвали та оскаржити її він не мав змоги з поважних причин, оскільки перебував за кордоном та навідувався в Україну лише на незначний проміжок часу.

Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України 2004 року касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У частині другій цієї ж статті вказано, що у разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Поновлення строку на касаційне оскарження є втручанням у принцип res judicata. Тому особа, яка подає клопотання про поновлення строку, має діяти негайно з моменту, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про рішення, що підлягає оскарженню.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Оскаржувана ухвала Апеляційного суду Хмельницької області постановлена 10 жовтня 2017 року, надіслана судом 18 жовтня 2017 року, зареєстрована в реєстрі 19 жовтня 2017 року та оприлюднена 23 жовтня 2017 року.

Зі змісту описової частини оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що в судовому засіданні під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду був присутній представник апелянта ОСОБА_1

З урахуванням норм частини 5 статті 76 ЦПК України 2004 року та частини 5 статті 130 ЦПК України 2017 року вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

З огляду на наведене, підстава для поновлення строку на касаційне оскарження в разі пропуску цього строку понад один рік, зазначена в пункті 1 частини 3 статті 394 ЦПК України, не підлягає застосуванню в данному випадку, оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який подавав апеляційну скаргу, був повідомлений про розгляд справи та був присутній під час проголошення рішення, й відповідно ОСОБА_1 в силу частини 5 статті 76 ЦПК України 2004 року та частини 5 статті 130 ЦПК України 2017 року вважається повідомленим про розгляд справи.

Посилання на те, що скаржник не мав змоги отримати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та подати касаційну скаргу з дотриманням строків касаційного оскарження у зв'язку з перебуванням за кордоном, не може бути розцінено як пропуск строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, оскільки перебування ОСОБА_1 за кордоном не мало постійного та довготривалого характеру й скаржник, перебуваючи на території України, не був позбавлений можливості виявити зацікавленість у результатах розгляду справи та своєчасно дізнатися про наявність судового рішення й оскаржити його в касаційному порядку з дотриманням строків.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не містить доводів щодо неможливості подачі касаційної скарги з дотриманням цього строку від імені ОСОБА_1 його представником ОСОБА_4, який, в свою чергу, 14 лютого 2017 року подавав касаційну скаргу на зазначені вище судові рішення, діючи в інтересах ОСОБА_3, яку було залишено без задоволення постановою Верховного Суду від 07 листопада 2018 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Враховуючи наведене та те, що поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, які б могли свідчити про наявність особливих і непереборних обставин, за яких заявник не подав касаційну скаргу у передбачений законом строк, та які б виправдали пропуск строку понад один рік, не доведено, тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року та на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2017 року необхідно відмовити на підставі частини третьої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною третьою статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2017 року та на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової Ірини Олександрівни до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько