Ухвала

04 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 545/725/18

провадження № 61-40322св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_5, яка підписана представником ОСОБА_6, на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року у складі судді: Потетій А. Г., та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Лобова О. А., Пікуля В. П., Триголова В. М.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації за частку у спільному майні.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого розгляду.

До початку розгляду справи по суті ОСОБА_4 подано клопотання про направлення судових доручень для допиту свідків та про призначення трьох експертиз.

ОСОБА_5 до початку розгляду справи по суті подала клопотання про закриття провадження у справі, оскільки спір відносно спільно нажитого майна вже вирішений судом у 2013 році та клопотання про передачу справи іншому суду, тому що вона зареєстрована і проживає у межах Київського району м. Полтави.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року, із урахуванням ухвали цього суду від 02 липня 2018 року про виправлення описки, відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_5 про закриття провадження у справі та про передачу справи за підсудністю до іншого суду. Задоволено клопотання позивача про надання доручення судам про допит свідків та призначення по справі судово-оціночної та судово-будівельної експертизи. Закрито підготовче провадження у цивільній справі. Провадження у справі зупинено до завершення проведення експертиз.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 02 липня 2018 року залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року задоволено частково. Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року у частині направлення судових доручень іншим судам про допит свідків, призначення судових експертиз, зупинення провадження у справі і закриття підготовчого провадження скасовано, справу повернуто до Полтавського районного суду Полтавської області для продовження розгляду на стадії підготовчого провадження. Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року у частині вирішення клопотань ОСОБА_5 про закриття провадження та про передачу справи на розгляд до іншого суду залишено без змін.

Ухвала Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року у частині вирішення клопотання про передачу справи на розгляд іншому суду не оскаржувалась, а тому відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядалась.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції у скасованій частині постановлена із порушенням норм процесуального і матеріального права.

У грудні 2018 року ОСОБА_5 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_6, на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року.

Посилаючись на порушення судами норм процесуального права, ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд за встановленою підсудністю до іншого суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди помилилися у застосуванні норм матеріального та процесуального права при розгляді справи щодо визначення підсудності справи Полтавському районному суду Полтавської області, а відтак клопотання відповідача про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю було невірно вирішене.

Акцентується увага на тому, що відсутність обґрунтувань та доводів в апеляційній скарзі відповідача про скасування ухвали суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні клопотання представника відповідача про передачу справи на розгляд іншому суду за підсудністю не є підставою для відмови розглянути відповідність оскарженої ухвали суду першої інстанції в цій частині, оскільки нормами процесуального закону чітко передбачено право суду вийти за межі доводів апеляційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

У лютому 2019 року ОСОБА_4 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Під час підготовки справи до касаційного розгляду з'ясовано, що касаційна скарга подана на судове рішення, що не може бути предметом касаційного перегляду.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6 - 8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

У статті 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, що не передбачає оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі та про надання доручення судам про допит свідків.

Оскарження ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи, зупинення провадження у справі передбачено пунктами 12, 14 частини першої статті 353 ЦПК України.

Системне тлумачення частини другої статті 17, пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що ухвала Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року у частині вирішення клопотання про передачу справи на розгляд іншому суду в апеляційному порядку не переглядалась.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

За таких обставин касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 17, 260, 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка підписана представником ОСОБА_6, на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення грошової компенсації за частку майна у спільному майні подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель