Ухвала

08 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 598/289/17

провадження № 61-6733ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В.П. розглянув касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року в справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» до ОСОБА_1, третя особа ? товариство з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-агро», про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Подана 28 березня 2019 року касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

До касаційної скарги заявником додано клопотання про відстрочення сплати судового збору на підставі статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір», посилаючись на те, що з 2017 року і по даний час

СТОВ «Калина-2002» є збитковим, що підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток цього товариства за 2018 рік. Крім того, на банківському рахунку товариства недостатньо коштів для сплати судового збору за подання касаційної скарги, що підтверджується банківською випискою по рахунку СТОВ «Калина-2002» у АТ «ПриватБанк».

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Вказані заявником обставини не можуть вважатись достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору. Тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Отже, заявнику слід сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у березні

2017 року СТОВ «Калина-2002» звернулося до суду із позовними вимогами про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки.

Підпунктом другим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року у розмірі 1 7600,00 грн.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання позовної заяви в суд першої інстанції становить 1 600,00 грн, за подання касаційної скарги слід сплатити 3 200,00 грн (1 600,00 грн х 200 %) судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у

Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: 6007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року.

Касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Калина-2002» на рішення Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 21 лютого 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 02 травня

2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило