Дата документу 14.01.2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

14 січня 2019 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Ковальова Ю.В., розглянувши матеріали цивільної справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Промінівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, про встановлення фактів родинних відносин, визнання заповіту нікчемним, визнання заповіту недійсним, визнання заяви про відмову від права на спадщину нікчемною, визнання заяви про відмову від права на спадщину недійсною, усунення від права на спадкування, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Промінівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування

08 січня 2019 року в провадження судді надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Промінівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, про встановлення фактів родинних відносин, визнання заповіту нікчемним, визнання заповіту недійсним, визнання заяви про відмову від права на спадщину нікчемною, визнання заяви про відмову від права на спадщину недійсною, усунення від права на спадкування, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування. Вивчивши матеріали зустрічної позовної заяви суд приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил предявлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлено шість вимог майнового характеру та вісімнадцять вимог немайнового характеру.

На підтвердження сплати судового збору позивачем за зустрічним позовом надано суду квитанцію про сплату судового збору в сумі 768,4 грн.

Відповідно до п/п 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлена 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату подання позову становила 704,8 грн (1762 х 0,4), де 1762 грн прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01.01.2018.

З урахуванням вісімнадцяти позовних вимог немайнового характеру судовий збір повинен бути сплачений в розмірі 12686,4 грн. (704,8 х 18).

З урахуванням сплаченого позивачем судового збору в розмірі 768,4 грн йому слід доплатити судовий збір за заявлені вимоги немайнового характеру в розмірі 11918 грн на розрахунковий рахунок 8013, отримувач Мелітопольське УД/Мелітополь/22030101, код отримувача (ЄРДПОУ) 37968956, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код баку (МФО) - 899998, код класифікації і доходів бюджету 22030101.

Окрім того, згідно з п. а ч.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Так, позивачем в підтвердження вартості спірного майна зазначених у позові житлового будинку та земельних ділянок доказів суду не надано.

Зазначення дійсної вартості спірного майна необхідне для визначення суми судового збору за заявлені вимоги майнового характеру.

Відповідно до п/п 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Точну суму судового збору за заявлені вимоги майнового характеру, яку повинен сплатити позивач суд не в змозі визначити, оскільки позивачем не вказано достовірну ціну позову.

Крім того, вказане у зустрічному позові коло сторін набагато ширше за первинний позов, що ставить під сумнів можливість спільного розгляду з первинним позовом, враховуючи норми ст.. 193 ЦПК України.

Також, окремо зазначені позивачем вимоги про визнання нікчемними заповіту ОСОБА_5 та заяви ОСОБА_6, є тотожними та взаємовиключними вимогам щодо вимог про визнання недійсними заповіту ОСОБА_5 та заяви ОСОБА_6.

Також вимога позивача про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_5 та зобовязання державного реєстратора зареєструвати за ним право власності на житловий будинок є взаємовиключною вимозі позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на вказаний житловий будинок.

Крім того, є незрозумілими вимоги позивача про зобовязання державного реєстратора вчинити певні дії, оскільки останній не є відповідачем по вказаному зустрічному позову.

Також, позивач у зустрічному позові стверджує про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цих відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав. Однак, як убачається зі змісту позову головуючим суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Міщенко Т.М. розглядається такий же позов.

Вище перелічені недоліки зустрічного позову унеможливлює вирішення судом питання про прийняття його до судового розгляду разом з первісним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачу ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175,177,185 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И Л А:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Промінівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, про встановлення фактів родинних відносин,визнання заповіту нікчемним, визнання заповіту недійсним, визнання заяви про відмову від права на спадщину нікчемною, визнання заяви про відмову від права на спадщину недійсною, усунення від права на спадкування, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визнання права власності на майно в порядку спадкування - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Ю.В.Ковальова