Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4600/18
Провадження №: 2/332/457/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2019 р. Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Андрюшиної Л.А., за участю секретаря судового засідання Ковтуна В.І., розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні цивільну справу №332/4600/18 (провадження №2/332/457/19) за позовом КаулькаІгоря Анатолійовича до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу з тих підстав, що позивач знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2011 року. Після реєстрації шлюбу сімейне життя між подружжям поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, оскільки кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім»ю. Починаючи з червня 2017 року ведення спільного господарства припинено, та за переконанням позивача немає подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини, оскільки сім»я розпалася остаточно і не може бути відновлена.При зазначених обставинах, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, а тому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем ОСОБА_1.
ОСОБА_3А.в судове засідання не з?явився. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином в установленому законом порядку. Суду надав заяву з проханням справу розглядати без його участі, наполягає на задоволені позовних вимог, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.35).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не зявилась і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, відзив на позовну заяву вона не подала. Про дату, час і місце судового засідання відповідач була повідомлена своєчасно та належним чином в установленому законом порядку,про що свідчить розписка в отриманні судової повістки матір»ю відповідача ОСОБА_1В.(а.с.34). Відповідно до ч. 3 ст.130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сімї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Але, незважаючи на всі передбачені законом заходи щодо повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, відповідач до суду повторно не зявилась по невідомим причинам, відзиву на позовну заяву не подала, будь-яких заяв та клопотань від неї не надходило. З урахуванням викладеного, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача не надходило.
Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, у їх сукупності, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Нормами ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Наведеним конституційним принципам кореспондує положення ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, яким також визначено добровільність шлюбу та те, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Положеннями ч.1,3 ст. 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користуються рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно системного аналізу наведених норм права, примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно свідоцтву про шлюбсерії 1-ЖС № 099284 сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2011 року, актовий запис №326(а.с.7).
Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання може бути предявлений одним із подружжя(ч.1 ст.110 СК України).
Згідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В пункті 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Судом встановлено, що подружжя спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважає подальше спільне подружнє життя з відповідачем неможливим, так як це суперечить його інтересам. Відповідач в судове засідання не зявилась, відзиву на позовну заяву не подала, заяв про відкладення розгляду справи або надання часу для примирення від неї не надходило.
На підставі наявних у справі доказів, судом достовірно встановлені фактичні взаємовідносини подружжя і причини розірвання шлюбу - це фактичне припинення шлюбних відносин сторонами. Таким чином, суд приходить до переконання, що сімя розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя є неможливим, оскільки сторони протягом тривалого періоду часу шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач втратив до відповідача почуття любові та поваги, що перешкоджає збереженню шлюбу і суперечить інтересам позивача.
Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до переконання, що зазначені обставини перешкоджають збереженню шлюбу і суперечать інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.24 ч.1, ст. 55 ч.1,3, ст. 104 ч.2, 105 ч. 3, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4,5,12, 81, 83, 89,259,263-265,268,280-282 ЦПК України, суд ,-
Задовольнити у повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, б. 7) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2) про розірвання шлюбу.
Розірвати шлюб між подружжям КаулькоІгорем Анатолійовичем, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 12серпня 2011 року в Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №326.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Заводського районного суду м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його ухвалення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Запорізькогоапеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 05.04.2019 року, та датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суддя Андрюшина Л.А.