Справа № 673/41/19
Провадження № 2/673/315/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 р. м. Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий суддя Ягодіна Т.В.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2019 року позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказавши, що 25.11.2017 року у Дарницькому районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис №2710. За час спільного проживання виявилося, що у них з відповідачем різні інтереси та погляди на життя, між ними було відсутнім взаєморозуміння, внаслідок чого вони з вересня 2018 року спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Від шлюбу у сторін дітей немає, проте відповідач добровільно розірвати шлюб через органи ДРАЦСу не бажає.

Ухвалою судді від 28.01.2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.

В судове засідання позивач не зявилася, просила у позовній заяві провести розгляд справи у її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, підтвердив наведені позивачем в обґрунтування позову обставини. Проти надання строку на примирення він заперечив, вказавши, що це суперечитиме його інтересам.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно із ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України та п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 25.11.2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що складено актовий запис №2710, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК №408187, виданим вказаним відділом ДРАЦСу.

Від шлюбу у сторін дітей немає.

В обґрунтування позову позивач стверджує, що подружнє життя у неї з відповідачем не склалося, у них різні інтереси та погляди на життя, між ними відсутнє взаєморозуміння та з вересня 2018 року вони спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства.

Судом приймаються до уваги такі її доводи, оскільки такі обставини визнав та підтвердив відповідач, який не заперечував щодо розірвання шлюбу, у звязку з чим суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін.

З огляду на наведене, з'ясувавши взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, приймаючи до уваги відсутність у сторін дітей, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 23, 81, 141, 258, 259, 263-268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України №001401662, виданий органом 6355, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НВ №488900, виданий Деражнянським РВ УМВС України в Хмельницькій області 25.08.2008 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Юдіна) ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.11.2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2710, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 відновити її дошлюбне прізвище «Юдіна», а ОСОБА_2 надалі іменуватися прізвищем «Мельник».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21 березня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_5