27.03.2019 227/462/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мацишин Л.С.,

за участю секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього в користь відповідачки на утримання їх дітей з 1/3 до 1/4 частки усіх видів доходу щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Добропільського міськрайонного суду від 27 липня 2012 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно, починаючи з 11 червня 2012 року і до досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На даний час у нього змінився сімейний стан, зокрема, він 20 січня 2017 року уклав шлюб з ОСОБА_6 і у них народилася син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. У звязку з чим виплата аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу поставило його і його сімю в скрутне матеріальне становище, тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі в судовому засіданні, позовні вимоги позивача не визнає, заперечує та зазначила, що на утриманні має ще одну дитину, а гроші, які вона заробляє не вистачає на трьох дітей та на себе. Аліменти витрачаються тільки на вимоги дітей. Позивач має заборгованість, оскільки пять років свідомо не сплачував аліменти.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11 травня 2012 року. (а.с.8)

Від вказано шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження. (а.с.4, 5)

Рішенням Добропільського міськрайонного суду від 27 липня 2012 року стягнуто аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітніх сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини доходів щомісячно, починаючи з 11 червня 2012 року і до досягнення повноліття старшим сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З постанови про звернення стягнення на заробітну плату пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 30 березня 2018 року по ВП № 52324114 вбачається, що з ОСОБА_2 постановлено стягнути із заробітної плати згідно виконавчого листа з усіх видів заробітку, що належить до виплат, після відрахування податків, аліменти у розмірі 50% до погашення боргу, який складає станом на 30 березня 2018 року 32872,16 гривень. Після 30 березня 2018 року заборгованість нараховувати згідно заробітної плати боржника. Після утримання заборгованості, утримувати аліменти проводити згідно рішення суду по 1/3 частини але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. (а.с.9-10)

Позивач ОСОБА_2 20 січня 2017 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. (а.с.5)

У шлюбі у них народився син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.6)

Згідно довідки ОСББ «Ювілейна, 85» №4360 від 26 листопада 2018 року позивач ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_6 разом з дитиною ОСОБА_7 зареєстровані та мешкають за адресою: Донецька область м. Бахмут, вул. Ювілейна, 85/8. (а.с.7)

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 181СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Враховуючи те, що у позивача змінився сімейний стан, а саме укладено шлюб із ОСОБА_6, від якого народилася дитина син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також те, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи, позивач працює, отримує заробітну плату і сплачує щомісячно аліменти на утримання дітей в розмірі 33,3% та 16,67% заборгованість по аліментам від розміру заробітної плати, суд приходить до висновку зменшення з 1/3 частини до 2/7 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Таким чином, судом встановлено, що після прийняття судом рішення у 2012 році про стягнення із позивача аліментів, у нього змінився сімейний стан, зокрема, він уклав шлюб та у нього народилось ще одна дитина, а тому наявні підстави, передбачені статтею 192 СК України для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів.

Зменшення розміру аліментів з 1/3 частини до 2/7 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_5, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей.

17 травня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв'язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись вимогами ст.ст. 192 СК України, ст.ст. 4, 19, 81,1 41,263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 з 1/3 до 2/7 частини усіх видів доходів позивача.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 (НОМЕР_1, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації: Донецька область м. Добропілля, м-н Сонячний, 29/43), аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2/7 частини усіх видів доходів позивача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною ОСОБА_8 повноліття.

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Л.С. Мацишин

27.03.2019