ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2019 року м. Кропивницький

справа № 393/114/18

провадження № 22-ц/4809/686/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Голованя А.М.(головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

третя особа - секретар Куцівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області Адаменко Тетяна Яківна,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області (суддя Рачкелюк Ю.В.) від 22 січня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, в якому просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_8, який складений на користь внуків, відповідачів у справі, що посвідчений 02 грудня 2015 року секретарем Куцівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області Адаменко Т.Я. та зареєстрований в реєстрі за №81.

Свої вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його матір - ОСОБА_8, яка залишила заповіт на ім'я своїх внуків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 котрим заповідала земельну ділянку площею 8,12 га, яка розташована на території Куцівської сільської ради, житловий будинок з земельною ділянкою в с. Ручайки Новгородківського району Кіровоградської області.

Позивач вважає, що заповіт по формі та змісту не відповідає вимогам законодавства, оскільки у ньому відсутні дані про те, що померла ОСОБА_8 особисто ознайомилася з текстом проекту документа або його зачитала їй вголос посадова особа, яка посвідчила заповіт.

Також в заповіті заповідачем було написано наступне: «Текст заповіту підписаний мною ОСОБА_8 его зміст та умови відповідають моїм дійсним намірам». Це означає, що оспорюваний заповіт відповідав лише намірам ОСОБА_9 але в порушення положень ч.3 ст. 203 ЦК України не відповідав її волі

Крім того, ОСОБА_8 заповідала житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1. Однак будинок в якому жили його батьки мав іншу адресу: АДРЕСА_1, і належав він його батькові - ОСОБА_10 на підставі свідоцтва на право приватної власності. Крім того, батько вже заповідав вищезазначений будинок йому.

До того ж, у заповіті зазначено земельну ділянку площею 8,12 га, яка належить заповідачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія РЗ №320812. Але насправді державний акт на право приватної власності на земельну ділянку має іншу серію РІ №320812. У зв'язку з наведеним заповіт не свідчить про реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не подано суду доказів на підтвердження того, що оскаржуваний заповіт від 02.12.2015 року не відповідав волі спадкодавця в розумінні ч.1 ст. 1257 ЦК України і, що при його посвідченні було порушено вимоги щодо його форми з боку секретаря Куцівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, яка його склала та посвідчила.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову з тих підстав, що рішення прийняте з порушення норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі зокрема зазначено, що судом неправильно встановлені дійсні обставини справи, оскільки її матеріали підтверджують, що заповіт складений з порушень вимог щодо його форми та посвідчення.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_5, не погоджуючись із доводами апеляційної скарги, зазначив, що рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи, оскільки при посвідченні заповіту секретарем сільської ради було додержано всіх передбачених законом вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи в цих межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою та п'ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_8, яка на момент смерті проживала сама і була зареєстрована в с. Ручайки Новгородківського району Кіровоградської області.

Після смерті ОСОБА_8 залишилось спадкове майно: земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться на території Куцівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області, а також житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку, на якій він розташований за в с. Ручайки Новгородківського району Кіровоградської області.

За життя ОСОБА_8 залишила заповіт на користь своїх онуків ОСОБА_6 та на ОСОБА_5, яким заповіла згадане вище нерухоме майно, а, крім того, грошові кошти - ОСОБА_5

Заповіт був складений і посвідчений 02 грудня 2015 року секретарем Куцівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області Адаменко Т.Я. та зареєстрований в реєстрі за №81.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно з частинами першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статі 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із положеннями статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною першою та другою статті 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, що затверджений наказом Міністерства юстиції України № 3306/5 від 11 листопада 2011 року (далі - Порядок) визначено порядок посвідчення заповіту.

Так, у пункті 1.2. розділу I цього Порядку в редакції 2011 року зазначено, що нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій.

Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. При вчиненні нотаріальної дії посадові особи органів місцевого самоврядування встановлюють особу, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії (пункти 2.1., 2.3. розділу II Порядку).

У пункті 1.4. розділу III цього Порядку зазначено, що посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом.

Згідно матеріалів спадкової справи №70/2017, відкритою до майна спадкодавця ОСОБА_8, заяви про прийняття спадщини в порядку і в строки визначені законом подали її син - позивач ОСОБА_4, та внуки - відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_5 (а.с.156-192)

Відмовляючи в задоволенні позову, суд на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшов правильного висновку про те, що волевиявлення ОСОБА_8, спрямоване на передачу майна саме внукам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зафіксоване в оспорюваному заповіті від 02 грудня 2015 року, було вільним та відповідало її волі, а зміст та форма заповіту узгоджуються з вимогами чинного законодавства.

Доказів протилежного позивач в порядку статті 81 ЦПК України не надав.

Як вбачається зі змісту заповіту, його складено у письмовій формі, із зазначенням часу, місця його складення та засвідчено гербовою печаткою (а.с. 96).

Підпис ОСОБА_8 на тексті правочину засвідчений посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії - секретарем виконкому Куцівської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області Адаменко Т.Я.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 особисто не ознайомилася з текстом заповіту не ґрунтуються на доказах, оскільки в заповіті особисто заповідачем вчинено власноручно запис, що текст заповіту підписано особисто нею, а його зміст та умови відповідають її дійсним намірам. При цьому, позивач не надав доказів на спростування цих обставин або доказів того, що заповідач мала фізичні вади, які б їй перешкоджали прочитати заповіт особисто та підписати його.

Інший аргумент апеляційної скарги, який зводиться до того, що волевиявлення заповідача не відповідало його волі, оскільки, на думку позивача, він відповідав лише намірам ОСОБА_8, а не її волі не можна вважати обґрунтованим, зважаючи, що в контексті заповіту слово «намір» означає прийняте нею рішення зробити що-небудь, здійснити задумане, тобто передати у спадок внукам належне їй майно.

Також не є підставою для скасування рішення й твердження апеляційної скарги щодо того, що будинок та земельна ділянка які є предметом заповіту не належали ОСОБА_8, оскільки, згідно ст. ст. 1218, 1296 ЦК України, питання належності майна заповідачу має значення тільки при оформленні права на спадщину, тобто при видачі свідоцтва про право на спадщину.

Отже, оскаржуваний заповіт по формі, порядку його посвідчення, відображенню дійсного волевиявлення заповідача на розпорядження своїм майном відповідає вимогам закону, а на підтвердження підстав його недійсності позивач належних та допустимих доказів не надав.

Таким чином доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову про визнання заповіту недійсним, що згідно ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 03 квітня 2019 року.

Головуючий суддя А. М. Головань

Судді О. Л. Карпенко

С. І. Мурашко