Провадження № 2-о/317/32/2019
Справа № 317/613/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

при секретарі судового засідання Московкіної І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа : Запорізька районна державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Запорізького районного суду з заявою, яку було уточнено, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин, в обгрунтування якої посилається на те, що 07.06.2011 померла її мати ОСОБА_2. Після смерті матері відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,22 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Заявниця є єдиною спадкоємицею за законом. Після смерті матері вона на протязі 6-ти місячного строку з дня відкриття спадщини не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживаючи зі спадкодавицею на час відкриття спадщини за однією адресою: с. Долинське, вул. Центральна, буд. 112 Запорізького району Запорізької області, здійснювала за матірю постійний нагляд та догляд, тому що в силу свого віку 86 років та стану здоровя вона потребувала постійного догляду та піклування. Однак для відкриття спадкової справи, нотаріусу необхідно підтвердити факт проживання зі спадкодавицею за однією адресою на підставі рішення суду, в звязку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду з цією заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Крім того, зясувалось, що в свідоцтві про народження заявниці прізвище матері зазначене «Лівінська», тоді як матері «Левінська», батько зазначений як «Лівінський Леонід», тоді як в актовому записі про його смерть він зазначений як «Левінський Леонтій», в звязку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду з цією заявою про встановлення факту родинних відносин з батьками.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи заявник ОСОБА_1 до суду не зявилась, представник через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнену заяву підтримує в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи, Запорізької районної державної нотаріальної контора, до судового засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані докази, суд вважає уточнену заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 І-ЖС № 363672, виданого повторно 15.07.2016 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ОСОБА_2 померла 05.06.2011, актовий запис № 17.

Зі Свідоцтва про народження Серія І-ЖС № 337867, виданого повторно 16.06.2017 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 25, вбачається, що ОСОБА_4 народилась 04 вересня 1951 року, в графі Батьки вказані : Батько ОСОБА_5, Мати ОСОБА_6.

Свідоцтвом про шлюб Серія І-ЖС № 096525, виданого повторно 13.07.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, підтверджено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1, актовий запис № 4.

Відповідно до довідки № 1252/02-01-26 виданої 18.07.2017 Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2, яка померла 05.06.2011, була зареєстрована і проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 04.09.2002 по день смерті 05.06.2011. Разом з нею за вказаною адресою на день смерті спадкодавця проживала без реєстрації її донька ОСОБА_1.

Згідно листа про надання інформації № 178/01-16 від 27.02.2019, Запорізька районна державна нотаріальна контора повідомила, що після смерті ОСОБА_2, яка померла 05.06.2011, ніхто зі спадкоємців на прийняття спадщини до Запорізької районної державної нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не відкривалась.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю Серія ІІ-ЗП № 012415, виданого 21.02.2001 Запорізькою районною державною адміністрацією, ОСОБА_8 передано у приватну власність земельну ділянку площею 6,22 на, розташовану на території Долинської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно відповіді № 03/17.14-04-32, наданої 02.03.2019 Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 13.09.2001 виконавчим комітетом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області складено актовий запис про смерть № 40 відносно ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, померлого 08.09.2001.

Відповідно до паспорта громадянина України та картки фізичної особи-платника податків заявниці, її прізвище, імя та по-батькові зазначене як «Макаренко Тетяна Леонтіївна».

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Метою заявниці при зверненні до суду є встановлення факту родинних відносин та факту її постійного проживання, як спадкоємиці, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу ( шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкодавець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем: копія рішення суду, що набрало законної сили , про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини».

Виходячи з зазначеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України судом встановлюються факти, що мають юридичне значення та від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 264-265, 315, 319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (70420, Запорізька область, Запорізький район, с. Долинське, вул. Центральна, буд. 62, РНОКПП НОМЕР_1), зацікавлена особа: Запорізька районна державна нотаріальна контора (69089, м. Запоріжжя, вул. Істоміна, 4), про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та факту родинних відносин задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка померла 05.06.2011, є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановити факт, що ОСОБА_9, який помер 08.09.2001, є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) разом з матірю ОСОБА_2, померлою 05.06.2011, за адресою : с. Долинське, вул. Центральна, буд. 112 Запорізького району Запорізької області, на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Нікітін