Справа № 182/8270/18
Провадження № 2/0182/551/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29.03.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

при секретарі Гавриленко І.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживачів, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі за текстом ТОВ «Дніпропетровськгаз збут») про захист прав споживачів.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона є споживачем послуг природного газу за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь вул. Славянська, буд. 154.

Вказаний житловий будинок належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 03 березня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий № 826, належить житловий будинок за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь вул. Славянська, буд. 154.

21 квітня 2016 року на усну вимоги представників відповідача нею були надані відповідні документи, що засвідчують здійснення оплати послуг газопостачання станом на 14 квітня 2016 року, але відповідач ігноруючи фактичні місячні обсяги спожитого газу у платіжних документах, нарахував борг у розмірі 4886,96 грн., виходячи із власних даних щодо місячних обсягів спожитого газу.

29 квітня 2016 року позивач звернулася до Нікопольського управління по експлуатації газового господарства ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськ газ» зі скаргою в якій було вказано на помилки при визначенні фактичних місячних обсягів спожитого газу за період з 01 грудня 2014 року по 01 листопада 2015 року.

В своїй відповіді відповідач зазначив, що фактичні місячні обсяги споживання газу за період з 01 грудня 2014 року по 01 листопада 2015 року визначені на рівні планового місячного обсягу споживання, який розраховується згідно з «Кодексом газорозподільних систем» затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року.

Однак період з 01 грудня 2014 року по 01 листопада 2015 року не підпадає під дію Кодексу газорозподільних систем, тому відповідачем, на її думку, безпідставно була розрахована заборгованість відповідності до цього Кодексу.

Позивач зверталася до представників відповідача із вимогою відкоригувати помилкові дані, що призвели до утворення заборгованості, однак це позитивного результату не надало. Натомість відповідач в своїй відповіді від 08 червня 2016 року повідомив, що при відвідуванні працівниками Нікопольського УЕГГ для зняття контрольних показників були зафіксовані недопуски до лічильника газу 02 вересня 2015 року та 11 квітня 2016 року.

Позивач зазначає, що вони не могли сплачувати своєчасно та в повному обсязі вартість послуг за спожитий природний газ через скрутне матеріальне становище.

16 грудня 2016 року позивачем було сплачено суму боргу у розмірі 28,99 грн., після чого 19 грудня 2016 року був зроблений перерахунок боргу в якому загальна сума заборгованості склала 4857,97 грн.

Позивач вважає розрахунок відповідача необґрунтованим, безпідставним та таким, що проведений з порушенням норм законодавства чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

У звязку з наведеними обставинами ОСОБА_1 просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо здійснення нарахування суми боргу у розмірі 4857,97 грн. станом на 19 грудня 2016 року, внаслідок неправомірного застосування викривлених даних замість показників лічильника газу, а також зобовязати відповідача скасувати помилково нараховану до сплати суму боргу у розмірі 4857,97 грн. та зробити перерахунок відповідно до даних показників лічильника газу, вказаних у платіжних документах.

Відповідач позовні вимоги не визнав та 12 грудня 2018 року звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Свої вимоги мотивують тим, що відповідно до п. 14 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.

При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховую суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За договором постачання природного газу постачальник зобовязаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього обємах (обсягах), а побутовий споживач зобовязаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі , строки та порядку, що визначені договором.

Побутовий споживач зобовязаний забезпечувати своєчасну та повну оплату за поставлений природний газ з згідно умовами договору.

З 01 липня 2015 року внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу і початку здійснення ліцензованої діяльності з постачання з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», розрахункові рахунку попереднього постачальника ПАТ «Дніпропетровськгаз» , на які споживачі здійснювали оплату були закриті.

На 01 липня 2015 року на особистому рахунку ОСОБА_1 за надані послуги з газопостачання ПАТ «Дніпропетровськгаз» обліковувалась заборгованість у розмірі 836,60 грн., яка сплачена нею: 31 жовтня 2015 року у розмірі 406,20 грн. та 30 листопада 2015 року в сумі 430,40 грн.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 плату за надані послуги газопостачання проводить не кожен місяць, не повідомляє фактично використані куби газу кожного місяця, на 01 число місця фактичний обсяг спожитого газу визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного споживання за відповідний період.

31 липня 2017 року був складений відповідний Акт звірки за яким сума боргу склала 4857,97 грн. ОСОБА_1 з даним актом ознайомлена.

14 квітня 2016 року відповідно до акту відключення газових приладів, газоспоживання до обєму відповідача ОСОБА_1 було припинено з показниками газового лічильника7181 м3, тому за квітень відбуло корегування на 66 м3 на суму 474,41 грн.

13 червня 2017 року газопостачання в належному позивачу житловому будинку було поновлено, однак після цього ОСОБА_1 продовжує порушувати умови договору постачання щодо своєчасної та не повної оплати послуг за газопостачання, а також що передачі показників лічильника.

Відсутність фактичних показників лічильника на момент зміни ціни на газ не дає можливості корегувати обсяг газу на особовому рахунку позивача.

Таким чином на день звернення до суду з даним зустрічним позовом, заборгованість ОСОБА_1 за спожитий природний газ становить 7212,56 грн., яку ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» просить стягнути з ОСОБА_1 у примусовому порядку.

Відповідач за зустрічним позовом позовні вимоги не визнала та в своєму відзиві (а.с.58-65) зазначила, що із викладеними доводами вона категорично не згодна та вважає їх безпідставними, оскільки не зрозуміло як виникла сума, яку позивач просить стягнути з неї, за який період вона утворилася та який обсяг спожитого газу вона нарахована. З цих підстав, нею був наведений власний розрахунок заборгованості.

Пункт 15 діючих на той час «Правил надання послуг з газопостачання» забороняє нараховувати умовні (планові або нормовані) обсяги споживчого газу та справляти плату за них у разі наявності лічильника газу.

Отже розрахунок заборгованості ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», який був проведений у відповідності до Кодексу газорозподільних систем, суперечить законодавству діючому на час виникнення спірних правовідносин. До того ж, жодного повідомлення про існування заборгованості до 14 квітня 2016 року їй не надходило, а донарахований позивачем за зустрічним позовом обєм спожитого газу не можна вважати простроченою заборгованістю.

У звязку з наведеними обставинами ОСОБА_1 просила суд відмовити ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у задоволенні зустрічного позову.

Під час судового засідання 29 березня 2019 року ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а також відмовити ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у задоволенні їх зустрічного позову.

Представник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» просив суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовні, та задовольнити їх зустрічний позов про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

Заслухавши сторони, розглянувши позовну заяву, повно та всебічно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що крутінь Н.Д. є споживачем послуг природного газу за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь вул. Славянська, буд. 154.

Вказаний житловий будинок належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 03 березня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, реєстровий № 826, належить житловий будинок за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь вул. Славянська, буд. 154 (а.с.10).

01 липня 2015 року внаслідок відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу і початку здійснення ліцензованої діяльності з постачання ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», розрахункові рахунки зі спеціальним режимом використання попереднього постачальника ПАТ «Дніпрпетровськгаз», на які споживачі здійснювали оплату були закриті. З вказаного часу заборгованість споживачів, що існувала за час надання послуг ПАТ «Дніпропетровськгаз» почала надходити на рахунки зі спеціальним режимом використання теперішнього постачальника - ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», та згідно укладеного договору - доручення, суми заборгованості фізичних осіб за постачання природного газу до 30 червня 2015 року, перераховувалися ПАТ «Дніпропетровськгаз» в рахунок погашення заборгованості, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Станом на 01 липня 2015 року на особистому рахунку ОСОБА_1 за надані послуги з газопостачання ПАТ «Дніпропетровськгаз» обліковувалась заборгованість у сумі 836,60 грн., яка була нею сплачена в наступному порядку: у жовтні 2015 року в сумі 406,20 грн. та у листопаді 2015 року у розмірі 430,40 грн., які доручення були перераховані в рахунок заборгованості ПАТ «Дніпропетровськгаз»). Дані обставини підтверджуються Витягом з фінансового стану по рахунку споживача ОСОБА_1 (а.с.47).

Згідно квитанції № 1/60 на суму 1160,49 грн. від 11 грудня 2014 року, споживач крутінь Н.Д. сплачує вартість послуг за спожитий природний газ за період вересень 2014 року; 12 лютого 2015 року за період грудень 2014 року (квитанція № 1/128 на суму 416,00 грн.); 15 травня 2015 року за період січень 2015 року (квитанція № 1/52 на суму 422,95 грн.); 13 березня 2015 року за період - березень 2015 року (квитанція № 1/80 на суму 406,20 грн.); 13 листопада 2015 року за період квітень 2015 року (квитанція 1/98 на суму 720 грн.); 04 грудня 2015 року за період травень-жовтень (квитанція № 1/276 на суму 359,40 грн. та № 1/278 на суму 720,00 грн.) (а.с.15-18).

Таким чином, слід зробити висновок, що оплата послуг за спожитий природний газ позивачем ОСОБА_1 проводилася з порушення строку передбаченому пунктом 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року (які діяли на час виникнення спірних правовідносин між сторонами), якими передбачено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк.

Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах. Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Крім того, відповідно до п. 10. Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року, розрахунок населення за надані послуги з газопостачання починаючи з 01.04.2015 року здійснюється за роздрібними цінами на природній газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу на видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показними лічильника газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 16-1 цих Правил).

Також слід відмітити, що між періодами оплати позивачем послуг за спожитий природний газ, декілька разів змінювалась вартість природного газу, зокрема: до 31 березня 2015 року для споживачів, які споживають до 2500 м3 природнього газу ціна - 1,0890 грн. за 1м3 (Постанова НКЕР №409 від 06.08.2014 року), з квітня по травень 2015 року вартість природного газу була встановлена на рівні 3,60 за 1м 3, а з вересня по жовтень 2015 року - 7,188 грн. за 1 м3 (Постанова НКРЕ №538 від 03.032015 року).

Оскільки, ОСОБА_1 не своєчасно проводила оплату за надані послуги з газопостачання та не повідомляла щомісячно про обєм (обсяг) фактично використаного газу, тому на 1 число місяця фактичний обсяг спожитого газу визначався Оператором ГРМ на рівні планового місячного споживання за відповідний період.

14 квітня 2016 року відповідно до акту відключення газових приладів, газоспоживання до належного позивачу житлового будинку було припинено з показниками газового лічильника - 7181 м3, тому за квітень здійснено корегування - 66 м3 на суму 474,41 грн. (а.с.43,44).

13 червня 2017 року газопостачання до житлового будинку позивача було відновлено, але з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 продовжує порушувати пункт 5.2 Договору постачання, а також п. 20 Правил постачання природного газуПостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496, щодо несвоєчасної та не повної оплати послуг з газопостачання.

До того ж, 31 липня 2017 року було складено відповідний Акт звірки фактичних показників лічильника газу та суми заборгованості до ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", згідно якого показники лічильна позивача станом на 19 липня 2017 року становлять 7181 м3. (а.с.45). З даним Актом позивач ОСОБА_1 ознайомлена, що не оспорювала під час судових засідань.

Таким чином, відсутність фактичних показників лічильника на момент зміни вартості газу позбавляє відповідача можливості корегувати обсяги газу по особовому рахунку позивача, та провести відповідний перерахунок.

Суд не може прийняти до уваги доводи позивача ОСОБА_1 щодо заборони нарахування обємів використаного природного газу до стандартних умов в жовтні та листопаді 2018 року, з тих підстав, що Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1491 від 23 листопада 2018 року «Щодо заборони ПАТ «Дніпропетровськгаз» приводити обєми використаного природного газу побутовим споживачам до стандартних умов» розповсюджуються тільки на ПАТ «Дніпропетровськгаз», яке здійснює фіксацію об'ємів природного газу споживачем, а не ТОВ "Дніпропетровськгаз збут".

Абзацом 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що правову основу ринку природного газу становлять Конституція України, цей Закон, закони України «Про трубопровідний транспорт», «Про природні монополії», «Про нафту і газ», «Про енергозбереження», «Про угоди про розподіл продукції», «Про захист економічної конкуренції»,«Про газ (метан) вугільних родовищ», «Про охорону навколишнього природного середовища», міжнародні договори України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України.

В даному випадку саме ПАТ «Дніпропетровськгаз», як Оператор ГРМ відповідно до вимог пунктів 2-3 глави 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс ГРМ) виконує функції розподілу природного газу, забезпечення комерційного обліку природного газу, формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного обєму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу тощо.

Відповідно до п.3 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем обєм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що розрахунок боргу був проведений з додержанням вимог чинного законодавства, а тому суд не вбачає підстав для визнання неправомірними дії відповідача щодо здійснення нарахування суми боргу в розмірі 4857,97 грн.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_1 розпорядилися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про правомірність розрахунку заборгованості за спожитий ОСОБА_1 природний газ та приймаючи до уваги те, що відповідач за зустрічним позовом добровільно не бажає сплачувати борг, суд знаходить позовні вимоги ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" обґрунтованими та підлягаючими частковому задоволенню.

При визначені суми боргу ОСОБА_1 за спожитий природний газ, суд приймає до уваги те, що 20 грудня 2018 року відповідач сплатила на рахунок позивача за зустрічним позовом суму у розмірі 2188,52 грн. Отже з урахування сплаченої суми, розмір заборгованості ОСОБА_1 складає 5024,04 грн., (7212,56 - 2188,52 = 5024,04 грн.), та підлягає стягненню з неї у примусовому порядку.

Також відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" сплачений ними судовий збір в сумі 1762,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,12,13,76,81,89,141,213,263-265,268 ЦПК України, Кодексом газорозподільних систем, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року, суд

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживачів.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 5024,04 грн. (пять тисяч двадцять чотири грн. 04 коп.).

В іншому відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» судовий збір в сумі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн.).

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 05 квітня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_4