Справа №751/8389/18
Провадження №2/751/162/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

при секретарі Клименко К.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Облтеплокомуненерго», в якому просить: визнати дії АТ «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування їй витрат на опалення місць загального користування за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно в сумі 9010,41 гр. неправомірними; зобовязати відповідача здійснити перерахунок оплати за опалення місць загального користування з урахуванням площі всіх помешкань будинку по особовому рахунку № 97531 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником АДРЕСА_1, який обладнаний лічильником теплоенергії, а в її квартирі встановлений квартирний лічильник тепла. Однак здійснений відповідачем розрахунок вартості тепла за опалення місць загального користування не відповідає вимогам пунктів 2.1.4, 2.2.1, 2.2.2 «Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення», затвердженої Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 № 359, оскільки розрахунок не підпадає під жодну формулу 2.3, 2.5, 2.6 пункту 2.1.4 цієї Методики. У звязку з порушенням розрахунків, вважає дії відповідача неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству, а нараховані суми до сплати опалення за місця загального користування завищеними.

Позивач та її представник в судовом у засіданні позов підтримали, просили його задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві, запереченні та письмовому поясненні. Додатково пояснили, що розрахунок, який надається споживачу послуг є коротким, який не відображає всіх деталей та формул. Згідно прикладу детального розрахунку нарахувань, відповідачем нарахування здійснені відповідно до п.п. 2.1.4. п. 2.1. Методики.

Вислухавши позивача та її представника, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між виконавцем послуг та споживачем в сфері надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення», затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі - Методика) та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до пункту 12 Правил у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку.

При нарахуванні плати за опалення місць загального користування у житловому будинку виконавець послуг з централізованого опалення зобов'язаний дотримуватися положень Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359.

Відповідно п. 28 Правил, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування (далі - МЗК) будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і є споживачем послуг з централізованого опалення квартири, які надає відповідач (а.с. 70-71).

Будинок, в якому мешкає позивач, обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, а квартира позивача обладнана окремим засобом обліку теплової енергії - теплообчислювач Supercal 531, що був прийнятий в експлуатацію (а.с. 42-47)

Зі змісту квитанцій за надані послуги з опалення за період з жовтня січня 2016 року по квітень 2016 року, з жовтня 2016 року по квітень 2017 року та з жовтня 2017 року по лютий 2018 року включно та розрахунку боргу, наданого відповідачем вбачається, що АТ «Облтеплокомуненерго», крім показників квартирного лічильника, додатково нараховує оплату за опалення місць загального користування для вищевказаної квартири по загальнобудинковому лічильнику (а.с. 48-55, 69).

Нарахування за послуги з централізованого опалення, в тому числі за опалення МЗК, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії, АТ «Облтеплокомуненерго» здійснює для всіх споживачів, незалежно від наявності або відсутності у них індивідуальних вузлів обліку теплової енергії, відповідно до п.п. 10, 12 Правил, п.п. 2.1.4, 2.2.1, 2.2.2 та розділу 3 Методики.

Пункти 2.2.1. і 2.2.2. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування, між окремими помешканнями будинку.

Пунктом 2.1.4 Методики визначено, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на місцях загального користування витрати теплової енергії на опалення місць загального користування визначаються розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1 Методики.

Однак, при визначенні суми оплати за вказаними пунктами, відповідач, з урахуванням того, що СНиП 2.04.05-91 втратили чинність, а діючі ДБН В.2.5-67:2013, що затверджені наказами Мінрегіонбуду від 25.01.2013 № 24 та від 28.08.2013 № 410 не містять методики розрахунку втрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, проводив розрахунок шляхом віднімання від показань будинкового лічильника визначених кількості теплової енергії на опалення квартир без лічильників та сумарних показань квартирних лічильників і сумарної кількості теплової енергії на опалення окремих к-тих приміщень місць загального користування.

Проте, вказаний спосіб нарахування не відповідає складовим формули, визначеній в п. 2.1.4 Методики. З огляду на це, відповідач проводив розрахунки опалення місць загального користування не у спосіб, що визначений законом.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 врегульовано відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до п. 10 Правил Виконавець і Споживач не мають права відмовлятись від врахування показань квартирних засобів обліку.

Оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики, яка затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, передбачає пункт 28 - у разі, коли споживачі встановили у квартирі багатоквартирного житлового будинку індивідуальні (автономні) системи опалення.

Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 встановлений порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами, відповідно до змісту преамбули якої вона застосовується виключно на виконання пункту 28 Правил, тобто для споживачів які встановили у квартирі багатоквартирного будинку автономні системи опалення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630.

Рекомендації № 47 щодо застосування Методики та сама Методика, також не визначають порядку розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування у разі обладнання багатоквартирного будинку загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії, часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку та наявності частини квартир від'єднаних від централізованого теплопостачання з обладнанням автономними системами теплопостачання, а також наявними в будинку суб'єктами господарювання.

Статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено порядок розподілу обсягів комунальних послуг між споживачами, згідно частини першої вказаної статті встановлено, що у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Зі змісту пунктів 1-8 ч.2 ст.10 Закону вбачається, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об'єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами проводиться з урахуванням методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, що в тому числі визначає порядок розрахунку: питомого споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об'єму) квартири (іншого приміщення), обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання.

З огляду на те, що діючою Методикою не визначено алгоритму розрахунку кількості теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії у будинку нарахування за опалення за вищевказаним алгоритмом є також незаконним.

З аналізу вищенаведених нормативно-правових актів вбачається, що Правилами, взагалі не визначено порядку визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування споживачами, в будинку в якому встановлений загальнобудинковий засіб обліку теплової енергії, квартири якого частково обладнані засобами обліку теплової енергії, а частково від'єднанні від мережі теплопостачання та мають індивідуальне опалення і є наявними приміщення з окремим входом.

Отже, застосовуючи вказані алгоритми розрахунку нарахування оплати за опалення, що здійснені в тому числі і не на підставі нормативно-правового акту, АТ «Облтеплокомуненерго» діє не у передбачений законом спосіб.

Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачу (особовий рахунок № 97531) витрат на опалення місць загального користування за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно в сумі 901,41 грн. є неправомірними, а отже її порушене право підлягає захисту заявленим способом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання зареєстроване за адресою: 14026, АДРЕСА_2) до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (ідентифікаційний код юридичної особи 3357671, адреса місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 55б ) про захист прав споживачів - задовольнити.

Визнати дії Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 (особовий рахунок № 97531) витрат на опалення місць загального користування за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно в сумі 9010 (девять тисяч десять) грн. 41 коп. - неправомірними.

Зобовязати Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» здійснити перерахунок оплати за опалення місць загального користування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 з урахуванням площі всіх помешкань будинку по особовому рахунку № 97531 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, протягом того ж строку з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складений 08.04.2019

Головуючий - суддя І. В. Яременко