Справа № 594/275/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача- адвоката ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який перебуває на її утриманні. У березні 2018 року вони з відповідачем посварилися й вона перейшла жити до своїх батьків у с.Ланівці Борщівського району, з того часу сімейні відносини між ними припинені. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться дитиною і участі у вихованні дитини не приймає. До сьогодні відповідач працює в ОСОБА_5, офіційно працевлаштований. Вона на даний час не працює і її матеріальний стан та матеріальний стан дитини, не відповідає нормальному забезпеченню, а її батьки не мають змоги їй допомагати. На утримання дитини в середньому вона витрачає 8498 грн. на місяць. Щоденно вона витрачає 100 грн. на йогурт печиво та фрукти. Щотижневі витрати становлять 804 грн., до яких входять витрати на підгузки та серветки, а також на м'ясо та овочі. Щомісячні витрати становлять 1372 грн., які вона витрачає на сезонний одяг, іграшки та дитячий посуд. Відповідач працює та має фінансову можливість надавати допомогу на утримання дитини, однак добровільно цього робити не бажає. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, в розмірі 4000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання сина в сумі 1800 грн. щомісячно, посилаючись на те, що він постійно допомагає дитині і перебуває в ОСОБА_5 з метою допомогти дитині. На теперішній час він не має постійного заробітку і не може надавати дитині допомогу в розмірі 4000 грн. Максимальна сума, яку він може надавати дитині 1700-2000 грн.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Пояснила, що працює продавцем у магазину СПД Краснюка, отримує заробітну плату, яка становить у середньому з-4 тис.грн. на місяць. Дитина перебуває на її утриманні. Оскільки вона не має достатньо коштів для повноцінного утримання дитини, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та не заперечує проти стягнення з відповідача 1800 грн. щомісячно на утримання дитини.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти.

Сторони з 23 липня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії І-ИД 3128556, видане Борщівський районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 23 липня 2016 року).

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ИД №268608, виданим Борщівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 25 липня 2017 року.

Згідно довідки Ланівецької сільської ради від 18 лютого 2019 року №138 та акту обстеження житлово-побутових умов проживання, проведеного комісією Ланівецької сільської ради, позивачка ОСОБА_1 з липня 2018 року без реєстрації проживає разом з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у домоволодінні в с.Ланівці по вул.Лаканці,123, яке належить батькові позивачки ОСОБА_7, працює у ПП Краснюка.

Згідно довідки Більче-Золотецької сільської ради від 29 березня 2019 року №562 відповідач ОСОБА_3, який зареєстрований і проживає в с.Більче-Золоте, на території Більче-Золотецької сільської ради не має зареєстрованого майна чи земельних ділянок.

Відповідач у відзиві на позовну заяву стверджує, що у добровільному порядку надає грошову допомогу синові ОСОБА_4, зокрема він та його брат переказували гроші на імя позивачки.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2019 рік" з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 1626 грн.

Позивачкою не надано суду доказів на підтвердження того, що відповідач відповідно до свого майнового становища має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 4000 грн. в місяць.

Враховуючи що малолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько, зобов'язаний утримувати дитину, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2200 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини захистить права дитини.

Згідно ЗУ Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь ОСОБА_1, жительки с.Ланівці, вул.Лаканці,123 Борщівського району Тернопільської області, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 2200,00 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції, однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 березня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 05 квітня 2019 року.

Головуючий