У Х В А Л А

"14" січня 2019 р.

м. Київ

справа № 755/397/19

провадження № 2/755/678/19

суддя Дніпровського районного суду м. Києва Галаган В.І., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва, про визнання права власності в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва, про визнання права власності в порядку набувальної давності.

Виконання завдань цивільного судочинства залежить від встановлення судом у справі об'єктивної істини та правильного застосування норм матеріального і процесуального права. Для цього Цивільний процесуальний кодекс України покладає на суд обов'язок, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, створювати необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Як убачається із змісту позовної заяви, предмет спору становлять вимоги, відповідно до яких ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_1; позивач ОСОБА_2 просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_2; позивач ОСОБА_3 просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру АДРЕСА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Цивільного процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Разом з тим, вивчивши матеріали поданої позовної заяви, судом встановлено фактичне об'єднання позивачами трьох основних позовних вимог, які не пов'язані між собою підставою їх виникнення та поданими доказами, оскільки позовна заява містить три різні не пов'язані між собою підстави виникнення спірних правовідносин, а саме: три окремі квартири, право власності яких підлягає до оспорення кожним окремим позивачем, кожен з яких не має правового відношення до двох інших квартир, двох інших позивачів. Тобто у даному випадку наявні три окремі позови, відносно яких має бути подано окремі позовні заяви із визначеною ціною по кожному позову та має бути оплачено окремий судовий збір по позову кожного позивача, порушені права яких не є взаємопов'язаними, з огляду на різні об'єкти предметів спору (різні квартири).

Частини 3 та 4 ст. 44 ЦПК України визначають, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Таким чином, оскільки вимоги позивачів про визнання права власності стосуються трьох різних об'єктів нерухомого майна, порушення права власності яких не є взаємопов'язаним між трьома позивачами, а є самостійними позовними вимогами, що підлягають судовому розгляду в різних провадженнях, - то такі позовні вимоги, відповідно, не підлягають розгляду в одному провадженні в порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, заява повертається у випадку порушення правила об'єднання позовних вимог.

З огляду на вищевикладені порушення, а саме: порушення позивачами правила об'єднання основних позовних вимог, за відсутності підстав для застосування положень статті 188 ЦПК України про роз'єднання позовних вимог на стадії відкриття провадження у справі, задля недопущення штучного створення підстав для залишення позовної заяви без руху щодо її форми та змісту, а також щодо інших виконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність обставин, процесуальним наслідком яких є повернення заяви позивачам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 20, 44, 185, 258-261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва, про визнання права власності в порядку набувальної давності - повернути позивачам.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Роз'яснити позивачам їх право звернення із позовом до суду шляхом подання окремої позовної заяви від імені та в інтересах кожного окремого позивача.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя: