ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 679/957/18
Провадження № 22-ц/4820/134/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

за участю учасників справи: представника апелянта ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 жовтня 2018 року (суддя Стасюк Р.М.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Фонду комунального майна міста Нетішина, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - комунальне підприємство Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об'єднання», про зобов'язання провести приватизацію квартири,

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року ОСОБА_5, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що 25 жовтня 2000 року позивачу ОСОБА_5, як працівнику відокремленого підрозділу Державного підприємства «Національна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Хмельницька атомна електростанція» було видано ордер НОМЕР_1 на сім'ю з трьох чоловік, а саме: квартиронаймач - ОСОБА_7, його дружину - ОСОБА_8 та сина ОСОБА_6 на право зайняття службового житлового приміщення площею 21,44 кв.м. Вказана квартира складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі АДРЕСА_1. Станом на даний час у вказаній квартирі зареєстровані та постійно проживають позивач ОСОБА_5 та його син ОСОБА_6

Протягом 2016-2017 років позивач неодноразово звертався з усними клопотанням до відповідача щодо приватизації займаної ними квартири. Проте йому в задоволенні даних клопотань було відмовлено з тих підстав, що вказана квартира ніби то має статус службового житла, та рекомендували звернутись до комунального підприємства «Житлово-комунальне об'єднання», яке було в той час балансоутримувачем житлового будинку, в якому знаходиться квартира, з метою подання останнім клопотання про зняття із квартири статусу службового житла.

Отримавши архівну копію рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради народних депутатів Славутського району Хмельницької області №66 від 17 жовтня 1991 року позивач з'ясував, що рішення, на яке посилається відповідач, не стосується надання житла (спірної квартири) саме для нього, вказаним рішенням квартиру АДРЕСА_1 не включено до числа службових, а лише надано дозвіл на використання як службової (посадової).

У травні 2018 року позивач разом із третьою особою звернулися до відповідача із заявою про приватизацію спірної квартири. Проте, Фонд комунального майна м. Нетішин листом №07-02/168 від 30 травня 2018 року повідомив, що не має правових підстав для передачі у власність вищевказаної квартири, так як квартира є службовою.

У зв'язку з тим, що не існує рішення виконавчого комітету Нетішинської селищної ради про включення квартири АДРЕСА_1 до числа службових, позивач просив суд зобов'язати Фонд комунального майна м. Нетішин провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 та оформити документи про передачу вказаної квартири у спільну часткову власність по 1/2 частки для кожного, ОСОБА_5 та ОСОБА_6; стягнути на його користь з виконавчого комітету Нетішинської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Ухвалою Нетішинського міського суду від 12 вересня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача залучено КП Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне об'єднання» (а.с.72).

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 жовтня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вважає вказане рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи.

Не погоджується з висновком суду про те, що спірна квартира має статус службового житла на підставі рішення Нетішинської міської ради народних депутатів №66 від 27 березня 1991 року.

Посилається на те, що вказаним рішенням лише затверджено рішення адміністрації та профспілкових комітетів «Хмельницької атомної електростанції» щодо розподілу житла в рахунок службового, а згідно ст. 120 ЖК УРСР така процедура віднесення житла до числа службового стосується виключно будинків, що належать колгоспам, при цьому будинок АДРЕСА_1 не належить та не належав колгоспу. На думку апелянта, аналогічне наведено і в п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про виселення зі службових жилих приміщень необхідно встановлювати, чи віднесено спірне жиле приміщення до службових. При цьому слід виходити з того, що приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду вважаються службовими з часу винесення рішення виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради про включення їх до числа службових, а в будинках колгоспів - з часу затвердження виконавчим комітетом відповідної Ради рішення загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених.

Тобто, судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що матеріали справи не містять підтверджень про віднесення в установленому законом порядку спірної квартири до числа службового житла, оскільки відповідного рішення згідно ч. 1 ст. 118 ЖК УРСР виконавчим комітетом Нетішинської міської ради народних депутатів не приймалось.

Водночас апелянт відмічає, що сама по собі видача позивачу ордеру на вселення до квартири за зразком службового, а також наявність запису в журналі обліку службових жилих приміщень, за відсутності відповідного рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування і відомостей щодо перебування його на обліку службових жилих приміщень не має правового значення для визначення статусу цього житла як службового. Відтак, спірне приміщення підлягає приватизації, оскільки не відноситься до службового, належить на праві власності територіальній громаді м. Нетішин в особі Нетішинської міської ради, яка визначила відповідача приватизаційним органом.

У відзиві на апеляційну скаргу Фонд комунального майна м. Нетішина просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Вважає рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 жовтня 2018 року вірним, обґрунтованим та законним.

Зазначає, що позивач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, на даний час не мають правових підстав для отримання у приватну власність квартири АДРЕСА_1, так як вона є службовим житлом.

Відповідно до п. 6.1 рішення виконавчого комітету Славутського району Хмельницької області Нетішинської міської ради народних депутатів від 17 жовтня 1991 року №66 «Про житлові питання», затверджено спільні рішення адміністрації та профспілкових комітетів про розподіл квартир в будинку №16 по вул. Будівельників та квартир, що звільнились таких організацій, як Хмельницька АЕС, витяг з протоколу №40 від 27 березня 1991 року. Відповідно до п. 1.1 «Виписки із протоколу №40 від 27 березня 1991 року спільного рішення адміністрації і профкому ХАЕС» вирішили «1.1 Виділити в рахунок 2% службового житла для ЖКО 26,7 - кв. м - однокімнатну квартиру №1 ж.пл. 21,44 кв. м по вул. Будівельників, 16». Виписка із протоколу №40 від 27 березня 1991 року спільного рішення адміністрації і профкому ХАЕС є додатком та невід'ємною частиною до рішення виконавчого комітету Славутського району Хмельницької області Нетішинської міської ради народних депутатів від 17 жовтня 1991 року №66 «Про житлові питання».

Пізніше рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 19 жовтня 2000 року №317 затверджено наказ про розподіл службового житла, зокрема, наказ ВП «ХАЕС» від 11 жовтня 2000 року №835.

Крім того, спірна квартира значиться в журналі обліку службових жилих приміщень. ОСОБА_9 вселена до спірної квартири відповідно до передбаченої чинним законодавством процедури вселення як до службового житла, з видачею спеціального ордеру на службове житлове приміщення. Також відсутнє клопотання підприємства про виключення спірної квартири із числа службових. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Станом на сьогодні рішень виконавчого комітету Нетішинської міської ради про виведення з числа службових спірної квартири не приймалось.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 118 ЖК Української PCP службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Пунктами 4 і 5 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37, визначено, що до числа службових може бути включено тільки вільне жиле приміщення. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири, розташовані, переважно, на першому поверсі. Облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень. Оперативний облік належних їм службових жилих приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації.

Згідно з статтею 121 ЖК України, порядок надання службових жилих приміщень установлюється законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP. Службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

Статтею 122 ЖК України передбачено, що на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Як вбачається з п.16 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року №37, службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація.

Згідно п.9 ч.1 ст.15 ЖК України, виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад приймають рішення про включення жилих приміщень до числа службових.

Згідно ч.1, 2 ст.2 Закону, до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Вказана норма містить вичерпний перелік об'єктів, які не підлягають приватизації і розширеному тлумаченню не підлягає. За її змістом не підлягають приватизації квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 27 березня 1991 року, спільним рішенням адміністрації і профкому ХАЭС, «пункт 1.1 із протоколу № 40» виділено в рахунок 2 % службового житла для ЖКО - 26.7 кв. м - однокімнатну квартиру АДРЕСА_1» (а. с. 33-35).

17 жовтня 1991 року п.6.1 рішення виконавчого комітету Славутського району Хмельницької області Нетішинської міської ради народних депутатів №66 «Про житлові питання», затверджено спільні рішення адміністрації та профспілкових комітетів про розподіл квартир в будинку АДРЕСА_1 та квартир, що звільнилися таких організацій, як: Хмельницька АЕС, витяг з протоколу № 40 від 27 березня 1991 року (а. с. 12).

Відповідно до наказу ВП «Хмельницької АЕС» від 11 жовтня 2000 року №835 «Про виділення службового житла для працівників ЖКУ ВП «Хмельницька АЕС» виділено у вивільненому житловому фонді службових квартир працівнику ЖКУ ВП «ХАЕС», ОСОБА_5, монтажнику санітарно-технічних систем і устаткування на склад сім'ї з трьох чоловік (дружина - ОСОБА_8, син - ОСОБА_6.) 1-но кімнатну квартиру АДРЕСА_1 житловою пл. 21,44 кв. м., (а. с. 43).

Рішенням виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 19.10.2000 року за №317 затверджено наказ про розподіл службового житла, зокрема: Наказ ВП «ХАЕС» від 11 жовтня 2000 року №835 (40, 41).

25 жовтня 2000 року ОСОБА_5, як працівник ЖКУ ВП «Хмельницька АЕС», отримав ордер на службове житлове приміщення № 11715 на сім'ю з трьох чоловік на право зайняття службового житлового приміщення жилою площею 21,44 кв.м., яка складається з однієї кімнати у квартирі за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 10).

Вказаний ордер позивач отримав на підставі вищезазначеного наказу ВП «Хмельницької АЕС» від 11 жовтня 2000 року №835 «Про виділення службового житла для працівників ЖКУ ВП «Хмельницька АЕС» та рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 19 жовтня 2000 року за №317 (а. с. 40, 43).

Крім того, з копії журналу обліку службових жилих приміщень виконавчого комітету міської ради вбачається, що квартира АДРЕСА_1, значиться як службова (а. с. 44-46).

Як вбачається з копії паспорта громадянина України, ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, з 09.11.2000 року і по теперішній час (а. с. 7-8).

Також згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Нетішинської міської ради №8387 від 26 липня 2018 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 18).

17 липня 2001 року на підставі наказу начальника ЖКО №36 ос «Про прийняття на роботу» ОСОБА_5 прийнято на роботу (а. с. 61).

9 серпня 2001 року, відповідно до наказу (розпорядження) №71ос про переведення на іншу роботу, на підставі заяви ОСОБА_7 відбулося його переведення з ЖКУ ВП «Хмельницька АЕС» на роботу в ЖКО (а. с. 60).

7 червня 2004 року ОСОБА_5 відповідно до наказу (розпорядження) ЖКО «Про припинення трудового договору (контракту)» № 164ос звільнений з роботи за власним бажанням (а. с. 65).

Після звільнення ОСОБА_5 разом із сином залишився проживати у спірній квартирі.

На звернення ОСОБА_5 від 12 жовтня 2015 року до начальника житлово-комунального об'єднання щодо виключення спірної квартири із числа службових, було надано відповідь Лист №01-09/к-537 від 20 жовтня 2015 року, де зазначено що враховуючи дефіцит житла, необхідно для забезпечення працівників підприємства, що здійснюють обслуговування житлового фонду міста, відповідно до вимог чинного законодавства України, КП НМР «ЖКО» не вправі ініціювати виключення квартири АДРЕСА_1 із розряду службових (а. с. 81, 82).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що на даний час немає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про передачу йому у власність спірної квартири, так як вона є службовим житлом. Відповідно, вирішив питання про судові витрати.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Не може бути підставою для скасування рішення суду посилання апелянта, що рішенням Нетішинської міської ради народних депутатів №66 від 27 березня 1991 року лише затверджено рішення адміністрації та профспілкових комітетів «Хмельницької атомної електростанції» щодо розподілу житла в рахунок службового, що згідно ст. 120 ЖК УРСР така процедура віднесення житла до числа службового стосується виключно будинків, що належать колгоспам. Спірна квартира є службовою і із числа таких не виключена. Посилання апелянта на п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР, від 12.04.1985, № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" не спростовує висновків суду.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що матеріали справи не містять підтверджень про віднесення в установленому законом порядку спірної квартири до числа службового житла, оскільки відповідного рішення згідно ч. 1 ст. 118 ЖК УРСР виконавчим комітетом Нетішинської міської ради народних депутатів не приймалось, спростовується матеріалами справи.

Твердження апелянта про те, що сама по собі видача йому ордеру на вселення до квартири за зразком службового, а також наявність запису в журналі обліку службових жилих приміщень, за відсутності відповідного рішення виконавчого комітету органу місцевого самоврядування і відомостей щодо перебування його на обліку службових жилих приміщень не має правового значення для визначення статусу цього житла як службового, не узгоджується з нормами діючого на той час законодавства.

Доводи апеляційної скарги, що спірне приміщення підлягає приватизації, оскільки не відноситься до службового, належить на праві власності територіальній громаді м. Нетішин в особі Нетішинської міської ради, яка визначила відповідача приватизаційним органом, суперечить Закону. Аргументи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову, а стосуються переоцінки доказів.

Інші доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 24 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 14 січня 2019 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк