КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/3034/2019 Головуючий в суді 1 інстанції - Піхур О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Цірат Ганни Віталіївни, яка діє від імені та в інтересах Altum Air Inc., на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів», заінтересована особа: Altum Air Inc., про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» звернулася до суду з клопотанням про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року у справі АС № 433у/2016 за позовом Altum Air до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» про стягнення заборгованості.

Заявник посилався на те, що рішення ухвалене щодо спору, який не підпадає під умови арбітражної угоди, оскільки сума, яка підлягала сплаті компанією Overstar LLP, стягнута з ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів», яка не є стороною арбітражної угоди. Також, зазначав, що заявник не був належним чином повідомлений про арбітражний розгляд та склад арбітрів. Крім того, посилався на те, що оспорюване рішення суперечить публічному порядку України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року клопотання задоволено. Скасовано рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року у справі АС № 433у/2016.

При цьому, суд першої інстанції погодився з доводами заявника відносно того, що ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» не було належним чином повідомленим про арбітражний розгляд та склад арбітрів, оскільки згідно висновку проведеної в суді першої інстанції судово-почеркознавчої експертизи, зворотні повідомлення про вручення ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» поштових відправлень підписувалися не уповноваженою на те особою - ОСОБА_4, а іншою особою.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ЦіратГанна Віталіївна, яка діє від імені та в інтересах Altum Air Inc., подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, скаржник посилається на те, що незалежно від того, якою конкретно особою отримувалася кореспонденція від МКАС, ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» вважається повідомленою про арбітражний розгляд, оскільки така кореспонденція доставлена безпосередньо за адресою комерційного підприємства. Крім того, стягувач зазначає, що матеріали позову, регламент МКАС та рекомендаційний список арбітрів були надіслані на адресу ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» кур'єрською поштою DHL та отримані ОСОБА_5, яка за посиланням скаржника, є особистим помічником та секретарем керівника ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів», проте, указаному доказу суд першої інстанції належної оцінки не дав.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі: голови складу - Селівона М.Ф., арбітрів - ОСОБА_7, ОСОБА_8 від 14.02.2017 року по справі АС № 433у/2016 за позовом Altum Air до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» було вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» на користь Altum Air Inc. 229 757,14 доларів США заборгованості, 4 279,94 доларів США -3% річних від простроченої суми, 6 749,97 доларів США на відшкодування витрат позивача, пов'язаних із захистом своїх інтересів по сплаті арбітражного збору, а всього 250 683,29 доларів США.

Вважаючи, що в даному випадку наявні передбачені законом підстави для скасування указаного рішення, ТОВ «АК «Роза Вітрів» звернулось до суду з відповідною заявою.

Задовольняючи заяву ТОВ «АК «Роза Вітрів» про скасування рішення МКАС, суд першої інстанції виходив з того, що сторона не була належним чином повідомленою про арбітражний розгляд та склад арбітрів.

Проте, колегія суддів з таким висновком погодитися не може, з огляду на наступне.

Так, підстави для скасування рішення міжнародного комерційного арбітражу визначено в ст. 459 ЦПК України в чинній редакції.

Вищезазначеною статтею встановлено, що рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасоване судом лише у випадках, передбачених цією статтею, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж». Рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути скасовано у разі, якщо: сторона, що подала заяву про скасування, наддасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді була недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали закону; або суд визначить, що: відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України. Скасування судом рішення міжнародного комерційного арбітражу не позбавляє сторони права повторно звернутися до міжнародного комерційного арбітражу, крім випадків, передбачених законом.

Положеннями ч. 2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення може бути скасоване судом, зазначеним в п. 2 ст. 6, лише у разі, якщо: сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази того, що: одна із сторін в арбітражній угоді, зазначеній у ст. 7, була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки - за законом України; або її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або рішення винесено щодо не передбаченого арбітражною угодою спору або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, проте, якщо постанови з питань, які охоплюються арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, що не охоплюються такою угодою, то може бути скасована тільки та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що не охоплюються арбітражною угодою; або склад третейського суду чи арбітражна процедура не відповідали угоді сторін, якщо тільки така угода не суперечить будь-якому положенню цього Закону, від якого сторони не можуть відступати, або, за відсутності такої угоди, не відповідали цьому Закону. Арбітражне рішення також підлягає скасуванню, якщо компетентний суд визнає, що: об'єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законодавством України; або арбітражне рішення суперечить публічному порядку України.

Аналогічні підстави для скасування арбітражного рішенні містяться і в статті V Конвенції ООН про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року.

Заявник в своїй заяві з-поміж іншого зазначає, що його, як відповідача не було належним чином повідомлено про призначення арбітра та час та дату розгляду справи, що позбавило можливості прийняти участь у судовому розгляді.

Зокрема, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року та 11.01.2017 року по 31.12.2017 року всю, без винятку, кореспонденцію, яка надходить на ім'я відповідача та/або його керівника, приймали два співробітники юридичного департаменту відповідача - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підставі довіреностей від 21.01.2016 року та 17/01-69 від 11.01.2017 року.

Проте, як стверджує заявник, жоден із уповноважених на прийняття поштової кореспонденції представників відповідача кореспонденцію з Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Україні не приймав. Докази отримання за адресою ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» повідомлень про арбітражний розгляд відсутні.

Відповідно до ст.15 Регламенту МКАС при ТПП України, у редакції, діючій на момент розгляду справи, будь-яке письмове повідомлення, позовна заява, відзив на позов, повістка, арбітражне рішення, постанова та ухвала направляються стороні рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур'єрською поштою, або вручаються її повноважному представнику особисто під розписку та вважається отриманим, якщо воно доставлено стороні (її повноважному представнику) особисто, за її постійним місцем проживанням чи поштовою адресою.

Юридична особа вважається належним чином повідомленою про арбітражний спір та про день судового розгляду коли доведено факт вручення адресатові під розписку судового повідомлення.

Відповідно до п. 3 Правил надання послуг поштового зв'язку рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення (лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок "M"), що приймається для пересилання без зазначення суми оголошеної цінності вкладення з видачею відправникові розрахункового документа про прийняття і доставляється (вручається) адресатові (одержувачу) під розписку.

У разі вручення рекомендованих поштових відправлень, рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлень про надходження поштових відправлень з використанням абонентської поштової скриньки згідно з укладеним договором датою вручення вважається дата їх вкладення до скриньки.

Реєстровані поштові відправлення (крім рекомендованих), адресовані юридичним особам, видаються їх представникам, уповноваженим на одержання пошти, в об'єкті поштового зв'язку на підставі довіреності, оформленої в установленому порядку. Копія довіреності, засвідчена в установленому порядку, зберігається в об'єкті поштового зв'язку.

До матеріалів справи представником заінтересованої особи було додано копії поштових повідомлень, в яких зазначено, що повістки про день і час слухання справи та постанови президента МКАС при ТПП України про призначення арбітрів у справі отримував ОСОБА_9

У судовому засіданні в суді першої інстанції 08.11.2017 року в якості свідка допитано ОСОБА_9, який підтвердив, що працює у заявника з 03.05.2007 року та довіреністю від 11.01.2017 року його заявником наділено повноваженнями отримувати та відправляти кореспонденцію у Відділенні поштового зв'язку №70 м. Києва та в період дії його повноважень протягом січня-березня 2017 року він не приймав поштової кореспонденції від Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України щодо судового спору між Altum Air та ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів», не ставив своїх підписів на повідомленнях.

Ухвалою суду першої інстанції від 27.10.2017 року за клопотанням представника заявника призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: чи належать ОСОБА_9 підписи на повідомленнях про вручення поштового відправлення №208 від 21.12.2016 року та №616 від 27.01.2017 року?

Згідно до висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №13900-13902/18-32 від 06.09.2018 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_9 виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів не ОСОБА_4, а іншою особою.

Разом з тим, судом першої інстанції не надано належної оцінки усім документам про направлення МКАС та, відповідно, отримання ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» судової кореспонденції.

Так, згідно довідки МКАС при ТПП України від 22 березня 2017 року 3819/14-6 /а.с. 83/, суд підтверджує, що відповідач по справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» (Україна) - був належним чином повідомлений про всі стадії арбітражного розгляду, зокрема, йому вручені:

24.10.2016р. - позовні матеріали, Регламент та Рекомендаційний список арбітрів МКАС при ТПП України, надіслані 21.10.1016 р. кур'єрською поштою DHL за авіанакладною № (згідно з листом кур'єрської пошти DHL від 24.10.2016 p.);

05.01.2017 р. - повістка із зазначенням дати, часу, місця розгляду справи, складу Арбітражного суду та постанова Президента Торгово-промислової палати України від 19 грудня 2016 р. про призначення арбітра за відповідача, надіслані 21.12.2016 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 048 (згідно з повідомленням про вручення);

07.02.2017 р. - заява позивача від 20 січня 2017 р. про доповнення позовних вимог (з додатками), надіслані 27.01.2017 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 046 (згідно з повідомленням про вручення);

06.03.2017р. - рішення МКАС при ТПП України від 14 лютого 2017 p., надіслане 27.02.2017 р. рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 041 (згідно з повідомленням про вручення).

Встановивши, що зазначена вище кореспонденція 05.01.2017 року та 07.02.2017 року отримана не ОСОБА_4, суд першої інстанції не врахував, що 24.10.2016 року матеріали позову, регламент МКАС та рекомендаційний список арбітрів були надіслані /а.с. 84/ на адресу ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» кур'єрською поштою DHL та отримана ОСОБА_5, яка, як встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, працювала в ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» на посаді особистого помічника керівника компанії.

Таким чином, отримавши матеріали позовної заяви та рекомендаційний список арбітрів, ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» безумовно була обізнана про початок арбітражного розгляду справи та необхідність реалізувати власні процесуальні права на участь в такому розгляді, у тому числі шляхом висловлення думки сторони відносно можливого складу арбітрів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що локальні акти ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» відносно того, які саме особи уповноважені на отримання кореспонденції, не можуть мати визначального значення під час вирішення питання, чи повідомлена особа належним чином про арбітражний розгляд.

Так, уся судова кореспонденція надсилалася МКАС при ТПП України на адресу ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів», як юридичної особи, а не ОСОБА_9

Відповідна адреса зазначена також в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 34 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення може бути скасоване судом лише у разі, якщо сторона, що заявляє клопотання про скасування, подасть докази, що її не було належним чином повідомлено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Регламенту МКАС при ТПП України будь-яке письмове повідомлення вважається отриманим, якщо воно доставлене стороні особисто або на її комерційне підприємство, за її постійним місцем проживання або поштовою адресою.

Також, згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» будь-яке письмове повідомлення вважається отриманим, якщо воно доставлено адресату особисто або на його комерційне підприємство, за його постійним місцем проживання або поштовою адресою.

Таким чином, Регламентом МКАС при ТПП України та Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж» встановлено правоміжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, направляти повідомлення про арбітражний розгляд за місцем знаходження комерційного підприємства сторони спору.

В якості належного повідомлення Регламент МКАС при ТПП України та Закон України «Про міжнародний комерційний арбітраж» не зобов'язують міжнародний комерційний арбітраж або будь-яку зі сторін спору представляти будь-які докази того, що направлене письмове повідомлення було вручено стороні з додержанням її внутрішніх процедур, оскільки будь-яке намагання слідувати таким процедурам неминуче призвело б до неможливості вручити будь-яке письмове повідомлення про арбітражний процес стороні, що не бажає брати в ньому участь.

Таким чином, незалежно від того, яким конкретно працівником ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» отримано поштове відправлення, факт доставлення листа на адресу комерційного підприємства заявника є належним повідомленням сторони, а відповідна юридична особа має вважатися такою, що повідомлена про арбітражний розгляд.

Щодо посилання заявника на те, що рішення ухвалене щодо спору, який не підпадає під умови арбітражної угоди, містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди, варто зазначити, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що учасники справи заперечували компетенцію МКАС при ТПП України щодо вирішення заявленого спору.

З приводу доводів заявника відносно того, що оспорюване рішення МКАС при ТПП України суперечить публічному порядку України, то колегія суддів вважає за можливе зазначити наступне.

Під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Міжнародний публічний порядок будь-якої країни включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава бажає захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок); обов'язок держави з дотримання своїх зобов'язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи: у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, не порушення територіальної цілісності тощо.

Під публічним порядком у цьому та інших випадках, коли незаподіяння йому (публічному порядку) шкоди обумовлює можливість визнання і виконання рішення, належить розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар'єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов'язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів.

Застереження про публічний порядок у загальному вигляді сформульоване у міжнародних конвенціях. Зокрема, у статті 6 Конвенції ООН про право, що застосовується до міжнародної купівлі-продажу товарів, від 15 червня 1995 року встановлено, що в кожній із держав, які домовляються, застосування права, визначеного цією Конвенцією, може бути виключено з мотивів публічного порядку. Таке ж правило встановлене у статті 18 Конвенції ООН про право, що застосовується до договорів міжнародної купівлі-продажу товарів від 22 грудня 1986 року.

Таким чином, головним завданням застереження про публічний порядок у міжнародному праві є вирішення колізій різних країн.

Об'єктом застереження про публічний порядок є міжнародні приватноправові відносини, а предметом - незастосування іноземного права, яке обране для регулювання цивільно-правових відносин з іноземним елементом, якщо його застосування порушує публічний порядок держави. У цьому разі застереження про публічний порядок врегульовує самостійну сферу суспільних відносин, яка не залежить від сфери міждержавних відносин.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 вересня 2018 року по справі № 761/46285/16-ц.

Між тим, в даному випадку не вбачається факту застосування норми права іноземної держави, яка суперечить та вступає в колізію з чинним цивільним законодавством України.

Статтею 12 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що норма права іноземної держави не застосовується у випадках, якщо її застосування призводить до наслідків, явно не сумісних з основами правопорядку (публічним порядком) України. У таких випадках застосовується право, яке має найбільш тісний зв'язок з правовідносинами, а якщо таке право визначити або застосувати неможливо, застосовується право України. У разі якщо суд розглядає спірні правовідносини на підставі домовленості сторін, публічний порядок цієї держави безпосередньо не зачіпається.

Отже, враховуючи, що спірні правовідносини в межах розгляду даної справи ґрунтуються на домовленості сторін(на договірних засадах), слід дійти висновку про те, що публічний порядок України в даному випадку не зачіпається.

З огляду на викладене, враховуючи, що судом апеляційної інстанції не встановлено передбачених Законом підстав для скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року, суд приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції як такої, що постановлена з неповним з'ясуванням обставин справи, та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання ТОВ «АК «Роза Вітрів».

При цьому, в силу положень ст. 141 ЦПК України з заявника на користь скаржника підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 1762 грн.

Керуючись ст.ст.374,376 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Цірат Ганни Віталіївни, яка діє від імені та в інтересах Altum Air Inc., задовольнити.

Скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2018 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» у задоволенні клопотання про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 14 лютого 2017 року у справі АС № 433у/2016.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» на користь Altum Air Inc. сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 08 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді