ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/28/19 Доповідач - Бершадська Г.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Ткач О. І., Ходоровський М. В.,

розглянувши у письмовому провадженні цивільну справу № 607/17272/18 за апеляційною скаргою Дочірного підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2018 року, постановлену суддею Сливкою Л.М., повний текст якої складено 05 вересня 2018 року у справі за заявою Дочірного підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" (далі Підприємство) звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 9597,44 гривень.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2018 року відмовлено ДП "Газпостач" ПрАТ "Тернопільміськгаз" у видачі судового наказу.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду Підприємство подало апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і видати судовий наказ про стягнення заборгованості за спожитий природній газ, посилаючись на невірне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права.

Зазначає, що висновок суду про те, що заява про видачу наказу підписана не уповноваженою особою не відповідає дійсності, оскільки суди мають можливість отримувати інформацію з ЄДР про підприємство, його керівника, тощо за кодом ЄДРПОУ, який зазначений у заяві про видачу судового наказу.

Вважає передчасним висновок суду про відмову у видачі судового наказу на підставі того, що Підприємством долучено типовий договір постачання природного газу, який не підписаний сторонами тому, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається шляхом приєднання побутового споживача за його заявою до умов договору, що розміщений на офіційному веб сайті регулятора та постачальника і не потре двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно приписів ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, зокрема, заявником не надано копії договору підписаного сторонами та не надано доказів в підтвердження повноважень заявника.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Доводи скаржника, що в силу Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2496, договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним, а тому не підлягає підписанню з кожним споживачем і у зв'язку з чим він не може надати копію підписаного споживачем договору, заслуговують на увагу.

Крім того, заявник до заяви про видачу судового наказу надав інші докази, які підтверджують наявність договірних відносин між заявником і Підприємством, зокрема, заяву-приєднання, з якої вбачається, що підписуючи цю заяву, споживач укладає договір, який є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України та умови якого викладені в Типовому договорі постачання природного газу побутовим споживачам затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2500.

Таким чином в матеріалах справи наявні докази існування договірних відносин між сторонами.

Щодо особи яка підписала заяву про видачу судового наказу колегія суддів зазначає наступне.

Заява про видачу наказу підписана директором підприємства, з зазначенням назви, посади та його прізвища, імені та по-батькові. Згідно ч.5 ст. 65 ГК України керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами тощо.

Суд першої інстанції у разу сумніву щодо повноважень особи яка подала заяву про видачу судового наказу міг і мав практичну можливість самостійно перевірити інформацію про підприємство і особу, яка наділена повноваження підпису від імені підприємства за кодом ЄДРПОУ в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Підприємство в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати і видати судовий наказ про стягнення заборгованості, однак видача судового наказу не входить до повноважень апеляційного суду згідно ст. 374 ЦПК України тому, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, розподіл судових витрат у даному випадку не проводиться оскільки справа направляється для продовження розгляду.

Апеляційний суд, керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 390, 141 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірного підприємства "Газпостач" приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" задоволити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Г.В.Бершадська

Судді О.І.Ткач

М.В.Ходоровський