ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/762/19 Справа № 209/4291/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О.О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт"

на заочне рішення Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" про стягнення збитків завданих дорожньо-транспортною пригодою,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 17 листопада 2015 року близько 13.25 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1, на автодорозі Дніпропетровськ - Решетилівка, не надала перевагу в русі, виїжджаючи з другорядної дороги транспортному засобу марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_2, під його керуванням, який після зіткнення зіткнувся з автомобілем марки «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, чим порушила п.16.11 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі, зокрема його автомобіль, отримали механічні пошкодження.

05 квітня 2016 року відбувся огляд пошкодженого автомобіля марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_2, незалежним судовим експертом Чернецьким М.В. Відповідно до висновку судового експерта Чернецького М.В. вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_2, складає 53 858,88 грн.

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 08 серпня 2016 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні ДТП та порушенні ст.124 КУпАП.

Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 під час керування автомобілем «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1, на час ДТП застраховано у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № НОМЕР_5.

Після його звернення до вищевказаної юридичної особи з метою відшкодування йому завданих збитків, страховою компанією здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 19 158,19 грн., решта суми - 34 700,69 грн. (53 858,88 грн. - 19 158,19 грн. = 34 700,69 грн.) залишається невідшкодованою. Розмір страхової виплати відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № НОМЕР_5 складає 50 000 грн., розмір франшизи - 500 грн.

Таким чином розмір шкоди, який підлягає стягненню з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» складає 30 341,81 грн. (49 500 грн. - 19 158,19 грн. = 30 341,81 грн.), в свою чергу розмір шкоди, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 складає 4 358,88 грн. (59 858,88 грн. - 19 158,19 грн. - 30 341,81 грн. = 4 358,88 грн.).

На підставі вищезазначеного просить стягнути на його користь з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» 30 341,81 грн. (49 500 грн. - 19 158,19 грн. = 30 341,81 грн.), а з ОСОБА_2 - 4 358,88 грн. (59 858,88 грн. - 19 158,19 грн. - 30 341,81 грн. = 4 358,88 грн.).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 30 341,81 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 вартість автотоварознавчого дослідження у розмірі 1 225 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Український страховий стандарт»на користь ОСОБА_1 вартість судової почеркознавчої експертизи в сумі 4 952 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Український страховий стандарт" звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив заочне рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, у зв'язку із необгрунтованістю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції під час розгляду справи не вирішив питання щодо визначення вартості автомобіля після ДТП, а також не встановив, чи був проданий позивачем автомобіль, пошкоджений в ДТП.

Відзиву на апеляційну скаргу, в порядку ст. 360 ЦПК України, не надходило.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Судом встановлено, 17 листопада 2015 року близько 13.25 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Дніпропетровськ - Решетилівка, не надала перевагу в русі, виїжджаючи з другорядної дороги транспортному засобу марки «ВАЗ-2107», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який після зіткнення зіткнувся з автомобілем марки «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, чим порушила п. 16.11 ПДР України.

Постановою Баришівського районного суду Київської області від 08 серпня 2016 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні ДТП та порушенні ст. 124 КупАП (а.с.24).

Відповідно до положень ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Факт належності пошкодженого автомобіля позивачу підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т.1, а.c.10).

Згідно полісу № НОМЕР_5 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов'язкова цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_4, ОСОБА_2 була застрахована у ПАТ "СК "Український страховий стандарт", з 16 березня 2015 року по 15 березня 2016 року з лімітом відповідальності страхової виплати у розмірі 50 000 грн. та франшизи - 500 грн.(т.1, а.с. 8).

Постановою Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУ НП МВС України в Дніпропетровській області від 19 березня 2016 року було закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю в діях відповідача ознак кримінального правопорушення (т.1, а.с.38-44).

Згідно наданого ПАТ "СК "Український страховий стандарт" звіту № 2831 від 12 жовтня 2016 року про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власникові ВАЗ 2107 д.н. НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП на дату оцінки КТЗ складає 29 754,46 грн. (т.1, а.с.49-61).

При визначенні розміру матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок ДТП, відповідач ПрАТ "СК "Український стандарт" посилався на заяву ОСОБА_1, за змістом якої він погодився з тим, що ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 2107 н.з. НОМЕР_2 після ДТП складає 10 000 грн. (т.1, а.с.79).

У зв'язку із чим, був зроблений розрахунок суми страхового відшкодування від 25 жовтня 2016 року, та страхового акту № 7170 від 27 жовтня 2016 року, наданого ПАТ "СК "Український страховий стандарт" у розмірі 19 254,46 грн., яка була виплачена ОСОБА_1 згідно платіжного доручення № 6071 від 27 жовтня 2016 року (т.1, а.с.80-82).

Оцінюючи у сукупності з іншими доказами вищевказаний розрахунок суми страхового відшкодування, суд першої інстанції обгрунтовано не прийняв його до уваги, оскільки відповідно до висновку експерта № 3443-17 рукописні записи, якими виконаний текст заяви ОСОБА_1 від 24 жовтня 2016 року про визначення вартості автомобіля ВАЗ д.з. НОМЕР_2 після ДТП у розмірі 10 000 грн., яка адресована ПрАТ "СК " Український стандарт" за вхідним № 1916 від 31 жовтня 2016 року, - виконанні не ОСОБА_1, а іншою особою (т.1, а.с.133-138).

Як вбачається з Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3090 за фактом заподіяння аварійних пошкоджень автомобілю ВАЗ 2107, складеного 22 квітня 2016 року, вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля ВАЗ 2107 д.з. НОМЕР_2, пошкодженого в результаті ДТП, в цінах станом на момент завершення виконання даної експертизи становить 33 735,79 грн. (ринкова вартість КТЗ) .

Згідно калькуляціії № 3090 від 12 квітня 2016 року, яка є додатком до Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 3090, вартість ремонту та відновлювальних робіт КТЗ складає 53 858,88 гривень (т.1, а.с. 12-17).

Отже, вартість відновлювального ремонту більше ринкової вартості транспортного засобу.

Суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» на користь позивача ОСОБА_1 страхового відшкодування майнової шкоди, в сумі 30 341,81 грн., завданої знищенням його автомобіля з врахуванням виплаченої раніше суми 19 254,46 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню страхове відшкодування майнової шкоди, завданої знищенням його автомобіля, з урахуванням виплаченої раніше суми, однак вважає необхідним зауважити про помилковість висновку суду в частині визначення розміру страхового відшкодування, яке підлягало до виплати ОСОБА_1, враховуючи наступне.

Положеннями п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до положень ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За статтею 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), шкода, заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, ? це шкода, пов'язана, у тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Зі змісту ст. 30.1, 30.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим.

Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Аналізуючи вищезазначені норми законодавства, слід зазначити, що при вирішенні питання про розмір збитків, які підлягають відшкодуванню в зв'язку з пошкодженням автомобіля, з'ясуванню підлягають вартість транспортного засобу, вартість його ремонту і зазначені обставини повинні бути оцінені з точки зору економічної обґрунтованості ремонту; при цьому розмір страхового відшкодування залежить і від того, чи погоджується власник транспортного засобу на визнання такого транспортного засобу фізично знищеним.

Згідно матеріалів справи, страховою компанією дійсно було перераховано на рахунок ОСОБА_1 суму страхового відшкодування 19 254, 46 грн.

Таким чином, позивачу повинна бути відшкодована різниця між встановленою вартістю матеріальної шкоди, завданої з технічної точки зору власнику автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний № НОМЕР_2, пошкодженого в результаті ДТП (т.1, а.с.12-16), та перерахованою на рахунок ОСОБА_1 сумою страхового відшкодування: 33 735,79 грн. - 19 254,46 грн. - 500 грн.(франшиза) = 13 981,33 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити в частині розміру стягнутої шкоди, зменшивши її розмір з 30 341,81 грн до 13 981,33 грн, що узгоджується з обставинами, встановленими у справі та письмовими доказами.

Згідно вимог ст.ст. 133,139,141 ЦПК України з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» судом першої інстанції обгрунтовано стягнуто суму витрат за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 225 грн, яка повністю підтверджена квитанцією № 3 (а.с.11) та сума витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи № 3443-17 від 01 листопада 2017 троку в сумі 4 952 грн. (а.с.163), а також підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» 551,20 грн. витрати по сплаті судового збору (т.1, а.с.2). В цій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не вирішив питання щодо визначення вартості автомобіля після ДТП, а також не встановив, чи був проданий позивачем автомобіль, пошкоджений в ДТП не заслуговують на увагу, як такі, що є надуманими та необґрунтованими, оскільки згідно положень ст.81 ЦПК України процесуальний обов'язок довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень покладається саме на сторони, а не на суд.

Посилання в апеляційній скарзі на відповідність заяви ОСОБА_1 від 24 жовтня 2016 року про визначення вартості автомобіля ВАЗ д.з. НОМЕР_2 після ДТП у розмірі 10 000 грн, яка адресована ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» за вхідним № 1916 від 31 жовтня 2016 року, не приймаються судом до уваги, оскільки доказів про те, що висновок експерта № 3443-17 є необґрунтованим, або суперечить матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, скаржником суду не надані.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та необхідності його зміни лише в частині розрахунку відшкодування, що підлягає стягненню на користь позивача, та відсутності підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року - змінити в частині розміру стягнутої шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зменшивши розмір шкоди з 30 341,81 грн. до 13 981,33 грн. та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 13 981 (тринадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят одна) грн. 33 коп.

В іншій оскаржуваній частині заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова