Справа № 212/8823/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Пустовіта О.Г., з участю секретаря судового засідання Мігрін Н.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження, без участі сторін, цивільну справу № 212/8823/18, 2/212/720/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоровя, представник позивача ОСОБА_2, представник відповідача ПАТ «ПівГЗК» ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків в розмірі 73 640 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» спочатку помічником машиніста, а потім машиністом екскаватора у карєрі РУ. Загальний стаж праці в умовах впливу шкідливих факторів, складає 17 років 1 місяць. У звязку зі шкідливими і тяжкими умовами праці, які характеризувались запиленістю та вібрацією, що перевищували гранично допустимі норми через недосконалість робочого місця, з вини відповідача, позивачем отримано хронічні професійні захворювання. Висновком МСЕК від 17.06.2014 року йому первинно встановлено 40 % (25% по вібраційній хворобі та 15% по ХОЗЛ) втрати професійної працездатності. При наступному переогляді висновком МСЕК від 18.07.2017 року йому була встановлена втрата професійної працездатності 40 % (25% по вібраційній хворобі та 15% по ХОЗЛ). Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, в наслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності в молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливість, у почуттях страху та поганому сні на фоні сильних больових відчуттів.

Ухвалою від 20 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи. Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків».

Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» спочатку помічником машиніста, а потім машиністом екскаватора у карєрі РУ. Загальний стаж праці в умовах впливу шкідливих факторів, складає 17 років 1 місяць. у періоди з 18.12.1996 року по 13 .09.2007 року та з 14.09.2007 по 23.06.2014 року, відповідно записів в трудовій книжці.

Висновком МСЕК від 17.06.2014 року йому первинно, встановлено 40 % втрати професійної працездатності по професійному захворюванню.

При наступному переогляді висновком МСЕК від 18.07.2017року йому була встановлена втрата професійної працездатності 40 %.

За виявленим професійним захворюванням складено акт від 25 лютого 2014 року розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача. Відповідно до акту позивач виконував роботи в умовах впливу шкідливих факторів, які відносяться до 59 класу шкідливості.

Відповідно до Закону України "Про "Охорону Праці", на підприємство покладено обов'язок забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники мікроклімату інші показники умов праці відхиляються від встановлених нормативних показників, що стали причиною профзахворювання позивача.

Таким чином, в судом встановлено, що при виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, винними в отриманні позивачем професійного захворювання є відповідач - ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», на якому позивач працював в шкідливих умовах, проте конкретних посадових осіб, які відповідальні за виникнення професійних захворювань, встановити не можливо.

Як встановлено із медичних документів, позивач внаслідок професійного захворювання відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, в наслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності в молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливість, у почуттях страху та поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалось і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах Позивача, який в тому числі не має можливості приділяти належної уваги своїй родині.

При цьому суд враховує, що моральні страждання позивача мають постійний характер, незважаючи на регулярні курси лікування, стан здоров`я позивача не покращується. Фізичний стан, самопочуття з часом не покращується, лікування в медичних установах приносить тимчасовий результат, періодично відбуваються загострення - рецидив хвороб. Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

З огляду на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні від 08.11.2005 року " Кечко проти України" у випадках, коли з набуттям чинності певного закону його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи відповідного права. При цьому рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/2008 від 08.10.2008 року , абз.9 п.5 встановлено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Згідно частин 1,3ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Суд прийшов до висновку, що виниклі правовідносини врегульовані статтею 237-1 КЗпП України, яка діяла на момент виникнення правовідносин та якою передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, встановлених нормативів щодо мікроклімату, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації.

Встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, наявність вини підприємства, тривалості роботи на підприємстві у відповідача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний біль, обмежений в можливості роботи в домашньому господарстві, звичайних повсякденних заняттях та активному спілкуванні з сім`єю, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню вини відповідача, суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію в розмірі 73 640 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.

Суд відхиляє заперечення відповідача ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в частині доводів про те, що позивач не навів доказів завдання йому моральної шкоди, оскільки такі доводи не ґрунтуються на законі та спростовуються вищенаведеними висновками суду. Надання підприємством засобів захисту від шкідливих чинників, які не усунули вплив негативних факторів, інформованості позивача при прийомі на роботу про умови праці не впливають на право позивача на відшкодування завданої моральної шкоди за умови підтвердження завдання такої шкоди.

На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 704 грн.80 коп.

Керуючись ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст. 237-1 КЗпП України, ст. ст. 2, 3, 4, 5, 19, 141, 274, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоровя - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання 55 000 (пятдесят пять тисяч) гривень 00 копійок, без урахування податку з доходів фізичних осіб.

В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: 50081, м. Кривий ріг, АДРЕСА_1.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», місцезнаходження юридичної особи: 50026, місто Кривий Ріг, Дніпропетровської області, .

Повний текст рішення виготовлено 04.04.2019 року та підписано без його проголошення.

Суддя: О. Г. Пустовіт