ЄУН № 337/6185/18
Провадження № 2/337/859/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Ширіної С.А.,
за участю секретаря Бикової С.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса : АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса : АДРЕСА_1) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
27.12.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання ОСОБА_2, такою, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач не мешкає в спірній квартирі без поважних причини з березня 2013 року, та у відповідності до ст.405 ЦК України втратила право користування житловим приміщенням.
Ухвалою судді від 24.01.2019 року справа прийнята до провадження судді Ширіної С.А., відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду від 21.03.2019 року справа призначена до розгляду у судовому засіданні.
У судове засідання від представника позивача надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, справу розглянути у відсутність позивача та його представника, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ч.5 ст.223 ЦПК України, суд може розглянути справу за відсутності позивача, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя.
Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Відповідно до ст. 130 ч. 10 ЦПК України, якщо місце перебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом.
Суд, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить позивачу на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 08.03.2013р., на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 07.11.2018р. справа №337/4874/18, яке набрало законної сили 08.12.2018р. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 18.12.2018р. №149954664. Згідно з п.4 ст. 334 ЦК України позивач є власником квартири АДРЕСА_3.
Відповідно довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3.
Фактично за вказаною адресою ОСОБА_2 не проживає з березня 2013 року, її реєстрація має формальний характер, особисті речі, що належать їй у квартирі відсутні, що підтверджується актом ОСББ «Автомобіліст-10» від 12.12.2018р. Цей факт перешкоджає позивачу в користуванні та розпорядженні квартирою, обмежує права власника.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником.Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник користується, володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник згідно вимог ст.16, 319, 321, 391 ЦК України має право вимагати усунення відповідних перешкод шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, в тому числі і шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням.
Враховуючи, що відповідачка у спірній квартирі не проживає з березня 2013 року, що підтверджується актом ОСББ «Автомобіліст-10» від 12.12.2018р, відзив на позов відповідач суду не надала, тому, відповідно до ст. 405 ЦК України її необхідно визнати такою, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.
Керуючись ст. ст. 317, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 11, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд,-
Визнати ОСОБА_2(ІНФОРМАЦІЯ_2, адреса : АДРЕСА_1), такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_2.
Копію рішення надіслати відповідачеві.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з часу виготовлення повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду складено 01.04.2019 року.

Суддя: С.А.Ширіна

01.04.2019