Справа № 486/347/19
Провадження № 2/486/287/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Франчук О.Д.

при секретарі Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 27 лютого 1998 року у Первомайській філії Южної товарної біржі дійсним.

Свої вимоги мотивують тим, що 27 лютого 1998 року їх батько ОСОБА_7 придбав у відповідачів квартиру АДРЕСА_1. Договір купівлі-продажу був зареєстрований Первомайською філією Южної товарної біржі. Всі свої зобов'язання за договором він виконав, а саме передав продавцям обумовлену суму коштів, прийняв від них документи та ключі на квартиру, зареєструвався в даній квартирі та проживав там разом з сім'єю. Однак не посвідчив договір нотаріально. 13 серпня 2018 року ОСОБА_7 помер. При зверненні до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за заповітом, яка в тому числі складається і з придбаної за вищезазначеним договором купівлі-продажу квартири, вони отримали відмову, оскільки договір не був посвідчений нотаріально. Тому, просили суд задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, відзиву на позов не подали.

ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.

03 квітня 2019 року позивачі надіслали на адресу суду письмову заяви, в яких просили суд проводити розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 21 лютого 2019 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

Виклик відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Однак, будучи належним чином повідомленими, останні до суду не з'явились, причину неявки суду не повідомили, відзив до суду не подали.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

З досліджених письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 10, 19).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, прізвище ОСОБА_8 було змінено в зв'язку з укладенням шлюбу на ОСОБА_1 (а.с. 11).

Також в зв'язку з укладенням шлюбу було змінено прізвище позивача ОСОБА_9 на ОСОБА_2 (а.с. 20).

27 лютого 1998 року між ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_5 та ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу, зареєстрований Южноукраїнською філією Южної товарної біржі, в журналі реєстрації біржових угод за № 2453 від 27 лютого 1998 року (а.с. 4). Відповідно до даного договору ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 належну їм на праві власності квартири АДРЕСА_2.

Своє право власності на зазначену квартиру позивач зареєстрував в КП "БТІ м. Южноукраїнська Миколаївської області" (а.с. 21 - 22).

13 серпня 2018 року ОСОБА_7 помер у віці 88 років (а.с. 24).

V. Оцінка суду.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним, відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Статтею 227 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, що був чинним на час укладення вказаного договору, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином.

Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України).

Незважаючи на обов'язковість нотаріальної форми договору купівлі-продажу житла, в якому хоча б однією з сторін є громадянин, законодавство допускає можливість визнання угоди, яка хоча й укладена з порушенням нотаріальної форми, але вважається дійсною. Так, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Згідно ч. 5 cт. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, беручи до уваги, що сторони договору обумовили всі суттєві умови договору та повністю виконали взяті на себе зобов'язання, а відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору, суд вважає, що позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_3, укладеного 27 лютого 1998 року, між ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та зареєстрованою Южноукраїнською філією Южної товарної біржі, в журналі реєстрації біржових угод за № 2453 від 27 лютого 1998 року, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 укладений 27 лютого 1998 року Первомайською філією Южноукраїнської товарної біржі між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_11