Справа № 146/1677/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2019 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря судового засіданн ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ПАТ "Продовольча компанія "Поділля" до ОСОБА_6, ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина", третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: сектор державної реєстрації Томашпільської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис),

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_7 «ПК «Поділля» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_6, ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина", третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: сектор державної реєстрації Томашпільської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,781 га, кадастровий номер :01:000:0016, яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

05 жовтня 2010 року між ОСОБА_7 «ПК «Поділля» та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі за № 0402 терміном на 10 років.

ОСОБА_7 оренди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 30 грудня 2010 року Томашпільським відділом Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК».

Укладений сторонами правочи № 0402 від 05 жовтня 2010 року достроково розірваний не був.

Дана земельна ділянка перебуває в обробітку позивача, однак при вибірковому інформаційному моніторингу Державного земельного кадастру, було встановлено, що 23 жовтня 2017 року державним реєстратором сектору державної реєстрації Томашпільської районної державної адміністрації проведено реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно... 09 жовтня 2017 року між ТОВ «АК «Зелена долина» та ОСОБА_3 укладено договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (амфітевзис) № 4. Предметом договору являється земельна ділянка площею 2,781 га, кадастровий номер :01:000:0016, яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області. Строк дії 7 років з дати передачі емфітевзисного права, додаткові відомості: землекористувач (відповідач 2) набуває емфітевзисне право на наступний день після закінчення договору оренди землі від 05 жовтня 2010 року, зареєстрованого у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 30 жовтня 2010 року, тобто ОСОБА_3 було передано в користування іншому користувачеві ту саму земельну ділянку, яка перебуває в користуванні позивача на підставі укладеного договору оренди землі, дія якого не закінчилася.

Оспорюваний договір емфітевзису та реєстрація права емфітевзису унеможливлює реалізацію переважного права на поновлення договору оренди землі позивачем, в звязку з чим ОСОБА_7 «ПК «Поділля» вимушене звернутися до суду, який просить визнати недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № 4 від 09 жовтня 2017 року, укладений між ТОВ «АК «Зелена долина» та ОСОБА_3, щодо земельної ділянки площею 2,781 га, кадастровий номер :01:000:0016, яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Ухвалою суду від 10 грудня 218 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

02 січня 2019 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву представника ТОВ «АК «Зелена долина» ОСОБА_5, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що відповідно до п. 5.1. Договору № 4 про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 09 жовтня 217 року, укладеного між ТОВ «АК «Зелена долина» та ОСОБА_3 землекористувач набуває емфітевтичне право на наступний день після закінчення договору оренди землі від 05 жовтня 2010 року, який зареєстрований у Томашпільському відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 30 грудня 2010 року за № 31 строком дії десять календарних років з дати його державної реєстрації, обєктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 2,7810 га, у тому числі рілля 27810 га, кадастровий номер :01:000:0016. Відповідно до ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 23 жовтня 2017 року за індексним номером 101163202 землекористувач набуває емфітевтичне право на наступний день після закінчення договору оренди землі від 05 жовтня 2010 року, зареєстрованого у Томашпільському відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 30 грудня 2010 року. Тобто право користування земельною ділянкою у ТОВ «АК «Зелена долина» виникне лише після закінчення оренди між позивачем та ОСОБА_3 Також зазначив, що відповідно до п. 8 договору емфітевзису договір набирає чинності після підписання та державної реєстрації емфітевзису. Існування запису про право і державному реєстрі прав жодним чином не порушує права позивача щодо користування земельною ділянкою кадастровий номер :01:000:0016. Вважає, що посилання позивача на порушення переважного права орендаря перед іншими особами на поновлення права оренди відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» є безпідставними, оскільки емфітевтичне право у ТОВ «АК «Зелена долина» виникне лише після фактичного припинення права оренди позивачем земельною ділянкою.

08 січня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить суд відмовити ОСОБА_7 «ПК «Поділля» в задоволенні позовних вимог, оскільки договір емфітевзису № 4 від 09 жовтня 2017 року, укладений між ТОВ «АК «Зелена долина» та ОСОБА_3 відповідає нормам чинного законодавства та не порушує право ОСОБА_7 «ПК «Поділля» на користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, оскільки виконуватиметься після закінчення договору оренди, укладеного між ОСОБА_7 «ПК «Поділля» та ОСОБА_3

Не погодившись із відзивами на позов, 23 січня 2019 року представник позивача, надіслав до суду відповідь на відзиви, де зазначив, що земельна ділянка, яка є предметом спору, під час дії договору оренди землі була передана в користування відповідно до договору емфітевзису іншій особі, що є порушенням норм діючого законодавства, оскільки одна і таж земельна ділянка не може бути передана в оренду або в інший спосіб у користування одночасно. Висновки відповідачів про те, що договір емфітевзису на порушує права позивача, так як виконуватиметься по факту закінчення терміну договору оренди землі, тобто з 31 грудня 2020 року є помилковим, оскільки оспорюваний правочин позбавляє позивача права на пролонгацію договору оренди землі, передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

В судових засіданнях представники позивача ОСОБА_7 "Продовольча компанія "Поділля" - ОСОБА_8 та ОСОБА_2 позовну заяву підтримали, посилаючись на обставини зазначені в ній, просили позов задовольнити.

Представник відповідача ТОВ «АК «Зелена долина» ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзиві

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 заперечили проти задоволення позову, надавши пояснення аналогічні з доводами у відзиві.

Представник третьої особи сектору державної реєстрації Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області в судове засідання не зявився, однак завідувач сектора ОСОБА_9 надіслала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ВН № 026016, виданого 04 січня 2002 року Яланецькою сільською радою Томашпільського району Вінницької області належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,78 га, розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області (а.с. 17).

05 жовтня 2010 року між ОСОБА_3 та ЗАТ «ПК «Поділля» було укладено договір оренди землі № 0402 строком на 10 років. Вказаний договір був зареєстрований у Томашпільському відділі Вінницької регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК» 30 грудня 2010 року за № 31 (а.с. 12-13).

Пунктом 21.1 даного договору встановлено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право еа поновлення договору.

Згідно акту приймання-передачі обєкта оренди від 31 грудня 2010 року орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку площею 2,78 га (а.с.15).

Крім того, 09 жовтня 2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ «АК «Зелена долина» було укладено договір № 4 про право користування земельною ділянкою сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на ту ж саму земельну ділянку, яка перебуває в оренді ОСОБА_7 «ПК «Поділля». Договір зареєстрований в Державному реєстрі речових правна нерухоме майно. (а.с. 45-49, 50).

Підпунктом 5.2. пінкту 5 даного договору встановлено, що передача емфітевчиного права проводиться власником землекористувачу 31 грудня 2020 року автоматично без оформлення акту приймання-передачі та інших додаткових документів.

Відповідно до п.п. 5.3 п. 5 договору власник земельної ділянки гарантує, що до підписання цього договору ним або його представником не було укладено, а також після підписання цього договору не буде укладено правочину, спрямованого на продовження ( поновлення) строку договору оренди землі 05 жовтня 2010 року № 0402, або будь - якого нового договору оренди землі об»єктом оренди якого буде земельна ділянка зазначена у цьому договорі.

Тобто одна й та сама земельна ділянка одночасно передана в оренду і емфітичне користування, при цьому зазначені пункти договору емфітевзису носять імперативний характер, який забороняє пролонгацію дії договору оренди від 05 жовтня 2010 року № 0402. Згідно з ч.1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Отже, укладаний одночасно 09 жовтня 2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ «АК «Зелена долина» договір № 4 про право користування земельною ділянкою сільськогосподарських потреб (емфітевзис) на ту ж саму земельну ділянку порушує переважне право позивача на пролонгацію дії договору оренди.

Твердження представників відповідачів, про те що договір емфітевзису жодним чином не порушує права позивача та позовні вимоги є передчасними, суд до уваги не бере, оскільки підпункти 5.2., 5.3 пінкту 5 оскаржуваного договору забороняють продовжувати строк договору оренди, який укладений між ОСОБА_7 «ПК «Поділля» та ОСОБА_3

Крім того, хибним є твердження про те, що норми цивільного кодексу не передбачають визнання договору емфітевзису недійсним з вищезазначених підстав.

Так, відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути грудня вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України,- підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Договір емфітевзису порушує право позивача на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, яке передбачене ст. 33 Закону України «Про оренду землі», тому є усі підстави для визнання такого договору недійсним.

Також на думку суду, одна й та сама земельна ділянка не може бути одночасно передана в користування за договором оренду та за договором емфітевзису.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає до задоволення у повному обсязі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_7 «ПК «Поділля» понесені ним судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1762 грн .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 14, 27, 31-33, 35 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 203, 215, 792 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 78, 95, 163, 141, 228, 229, 235, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 279, 289, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ПАТ "Продовольча компанія "Поділля" до ОСОБА_6, ТОВ "Агрокомплекс "Зелена долина", третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: сектор державної реєстрації Томашпільської районної державної адміністрації про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) задовольнити.

Визнати недійсним договір про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № 4 від 09 жовтня 2017 року, укладений між ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» та ОСОБА_3, щодо земельної ділянки площею 2,781 га, кадастровий номер :01:000:0016, яка розташована на території Яланецької сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Стягнути з ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», на користь ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» судові витрати в сумі 881 грн (вісімсот вісімдесят одна гривня).

Стягнути з ОСОБА_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ПАТ «Продовольча компанія «Поділля» судові витрати в сумі 881 грн (вісімсот вісімдесят одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_11

Повний текст рішення виготовлено 04 квітня 2019 року