ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року м.Суми

Справа №591/4702/18

Номер провадження 22-ц/816/2128/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 лютого 2019 року, ухваленого у складі судді Шелєхової Г.В. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 05 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, який в подальшому уточнила, та просить збільшити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1 900 грн з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Крім цього, просила стягнути 4 869 грн 90 коп. індексації розміру аліментів за період з 07 серпня 2015 року по червень 2018 року включно, та 104 672 грн 15 коп. неустойки (пені) за кожен день прострочення несплачених аліментів за період з 07 серпня 2015 року по червень 2018 року включно.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2016 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти в розмірі 900 грн, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач рішення суду виконував неналежним чином, в результаті чого на даний час утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 16 896 грн 72 коп. На підставі ч. 1 ст. 196 СК України, пеня від суми несплачених аліментів складає 104 672 грн 15 коп. Також зазначає, що з часу ухвалення судового рішення індексація розміру аліментів відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України не проводилася,а тому просить стягнути з відповідача суму індексації розміру аліментів в розмірі 4 869 грн 90 коп. В обґрунтування позовних вимог про збільшення розміру аліментів, ОСОБА_1 посилається на те, що на даний час відповідач має високий рівень доходів. Працює не офіційно, займається перевезенням вантажів на автомобілі, який фактично йому належить, але зареєстрований на іншу особу. За останній час у неї загострилися хронічні захворювання, вона потребує вартісного лікування, син за станом здоров'я також потребує періодичних курсів лікування. Крім того посилається на те, що ріст споживчих цін в державі настільки стрімкий, що сума призначених аліментів суттєво знецінилась.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму індексації розміру аліментів за період з 07 серпня 2015 року по червень 2018 року включно в розмірі 4 869 грн 90 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню по сплаті аліментів за період з 07 серпня 2015 року по червень 2018 року включно в розмірі 16 896 грн 72 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 14 серпня 2018 року.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про зміну розміру аліментів, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове у цій частині, яким визначити розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1 900 грн, але не менше 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд вийшов за межі її позовних вимог та визначив спосіб стягнення аліментів, який вона не просила, тим самим зменшивши їх розмір. Натомість позивач вказувала суду, що в неї погіршився матеріальний стан та стан здоров'я у неї та їх сина, також вона має на утриманні батьків похилого віку, батько хворіє та потребує значної фінансової допомоги. У зв'язку з чим і змушена була звернутися до суду з вимогою про збільшення розміру аліментів.

На апеляційну скаргу надійшов відзив від представника ОСОБА_2 - адвоката Цюпки О.В., в якому він зазначає про безпідставність викладених в апеляційній скарзі вимог позивача, оскільки остання не надала доказів на їх підтвердження. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1, а рішення суду залишити без змін.

Рішення суду в частині задоволення позову ОСОБА_1 щодо суми індексації розміру аліментів та пені по сплаті аліментів сторонами не оскаржується і відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Сторони повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, але своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались. Від представника відповідача - адвоката Цюпки О.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що він бере участь в іншому судовому засіданні в цивільній справі в суді першої інстанції. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки участь представника сторони - адвоката в розгляді іншої справи, не є поважною причиною неявки в судове засідання. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2016 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти в розмірі 900 грн, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 5-6). Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 24 лютого 2016 року вказане рішення було залишено без змін (а. с. 7-8).

Згідно довідки про доходи № 05-27/4/1269 від 02 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 займає посаду середнього медперсоналу та її дохід за період з квітня по вересень 2018 року склав 33 936 грн 64 коп. (а. с. 44).

З довідки про доходи № 5 від 17 грудня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 з 02 жовтня 2018 року працює водієм та його дохід за період з жовтня по листопад 2018 року склав 7 502 грн 27 коп. (а. с. 76).

Також в матеріалах справи наявні довідки про те, що неповнолітній син ОСОБА_3 перебуває на Д-обліку у лікаря отоларинголога (а. с. 43), ОСОБА_1 перебуває на Д-обліку у лікаря гастроентеролога (а. с. 43), відомості з медичної картки батька позивача ОСОБА_5 та чеки на придбання лікарських препаратів (а. с. 88-98)

Вирішуючи позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позивач просить збільшити розмір аліментів до ? частини щомісячного доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та ці вимоги нею доведені.

Проте погодитись з такими висновками суду повністю не можна, оскільки суд дійшов їх з порушенням норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1, уточнивши свій позов в частині зміни розміру аліментів, просить збільшити розмірі аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі до 1900 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Вказані вимоги позивачем під час розгляду справи судом першої інстанції не змінювались.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Позивач посилаючись на положення ст. 192 СК України просила збільшити розмір аліментів, які стягнуті з відповідача на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі. При цьому питання про зміну способу стягнення аліментів позивачем на вирішення суду не ставилось.

Відтак, змінивши спосіб стягнення аліментів, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та ухвалив рішення за позовними вимогами, які позивачем не заявлялись.

Згідно із ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У ст. 180 СК України йдеться про те, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів.

Законом України від 17.05.17 р № 2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач має задовільний стан здоров'я, офіційно працевлаштований та отримує щомісячно заробітну плату, доказів про наявність у нього інших утриманців, крім неповнолітнього сина, суду не надав. Позивач має ряд хронічних захворювань з приводу яких перебуває на диспансерному обліку, у зв'язку з чим несе витрати на лікування.

За таких обставин, враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина. Судом першої інстанції також вірно зазначено, що в разі понесення позивачем додаткових витрат на лікування дитини, вона має право на відшкодування їх батьком дитини в порядку, визначеному ст. 185 СК України.

В той же час ОСОБА_1 не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач має фінансову можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1900 грн щомісячно, що складає, як вона зазначає в позовній заяві, ? частину середньої заробітної плати по Сумській області. Відповідно до довідки про доходи відповідача його заробітна плата за жовтень 2018 року становила 3627,27 грн, за листопад 2018 року - 3875,00 грн (а. с. 76).

Не можна погодитись і з позовними вимогами про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовились про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Тобто, аліменти можуть визначатись або в частці від доходу (в дробовому або відсотковому співвідношенні) або у твердій грошовій сумі, що не може бути меншою на час ухвалення судового рішення від 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням встановлених обставин справи, розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів підлягають частковому задоволенню та необхідно змінити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2016 року та стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі 1200 грн щомісячно.

Слід також зазначити, що позивач не позбавлена можливості в майбутньому звернутись до суду, як з позовом про зміну способу стягнення аліментів, так і про зміну їх розміру за наявності відповідних підстав, визначених Сімейним кодексом України.

Отже, рішення суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині вирішення позовних вимог про зміну розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381; 382; 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 лютого 2019 року змінити в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Змінити розмір аліментів, які утримуються із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2016 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з ОСОБА_2, який проживає по АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, аліменти в розмірі 1200 гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним повноліття, аліменти сплачувати матері - ОСОБА_1, яка проживає по АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.Г. Хвостик