Провадження №: 2/752/840/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про повернення безпідставно набутого майна,

встановив:

20.09.2017 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. звернулася до суду з позовом про повернення безпідставно набутого майна від ОСОБА_2

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 18.09.2014 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ПАТ «ВіЕйБі Банк» продало, а ОСОБА_2 придбав у власність квартиру АДРЕСА_1. Загальна площа квартири становить 82,6 м.кв., вартість якої за домовленістю сторін визначена в сумі 2 100 000 грн.

Відповідно до умов, визначених пунктом 3.2. договору купівлі-продажу, розрахунок за придбану квартиру покупець мав провести в безготівковій формі на рахунок продавця номер 361048002, відкритий в ПАТ «ВіЕйБі Банк», код банку 380537, ідентифікаційний код юридичної особи 19017842, шляхом надання покупцем до банку платіжного доручення на перерахування коштів з поточного рахунку покупця, відкритого в ПАТ «ВіЕйБі Банк» , грошових коштів в сумі заборгованості за цим договором до моменту підписання цього ж договору. Обов»язок покупця щодо перерахування продавцю суми договору вважається виконаним з моменту її зарахування на рахунок продавця, вказаний у договорі. Умовами договору купівлі-продажу також передбачено право продавця вимагати сплати за квартиру ціни, встановленої умовами договору.

Стверджує, що договір купівлі продажу від 18.09.2014 року є неукладеним з тих підстав, що станом на 18.09.2017 року кошти відповідно до пункту 3.2. у спосіб та порядок визначений договором купівлі-продажу від 18.09.2014 року на розрахунковий рахунок ПАТ «ВіЕйБі Банк» не надходили, що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку ПАТ «ВіЕйБі Банк» №361048002 з 12.09. по 03.10.2014 року. Відповідно, квартира АДРЕСА_1, що була предметом договору купівлі-продажу від 18.09.2014 року, укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 є безпідставно набутою відповідачем, а відтак підлягає поверненню останнім продавцю.

Просила, зобов»язати ОСОБА_2 повернути ПАТ «ВіЕйБі Банк» безпідставно набуте майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

У судовому засіданні представник позивача, заявлені вимоги з підстав викладених у позовній заяві просив задовольнити, зобов»язати ОСОБА_2 повернути ПАТ «ВіЕйБі Банк» квартиру АДРЕСА_1, що була предметом договору купівлі-продажу від 18.09.2014 року, укладеного між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 як безпідставно набуту відповідачем, оскільки останнім не виконано умови цього ж договору щодо способу та порядку сплати вартості продавцю придбаного нерухомого майна.

Представник відповідача позовні вимоги, заявлені уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіною М.А. до ОСОБА_2 не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача стверджувала, що правовою підставою для набуття ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1, - АДРЕСА_1, був договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. 18.09.2014 року за реєстровим №3482. Право власності на придбане за цим договором нерухоме майно відповідачем ОСОБА_2 також зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме за №26985196 від 18.09.2014 року. Договір купівлі-продажу ОСОБА_2 у ПАТ «ВіЕйБі Банк» квартири АДРЕСА_1, є дійсним, позовні вимоги цього ж позивача щодо визнання недійсним зазначеного договору купівлі-продажу, що були предметом судового розгляду, були залишені судом без задоволення, ухвалене судове рішення набрало законної сили. Вважала, що за наявності зазначених обставин, що стали підставою для набуття відповідачем права власності на нерухоме майно з приводу якого заявлено спір заявлені позовні вимоги про витребування цього ж майна у ОСОБА_4 та повернення ПАТ «ВіЕйБі Банк» , як безпідставно набутого не можуть бути задоволені судом. Крім того, представник відповідача посилалася на те, що факт виконання відповідачем ОСОБА_2 зобов»язань за укладеним 18.09.2014 року з ПАТ «ВіЕйБі Банк» договором-купівлі продажу щодо оплати придбаної квартири підтверджено актом приймання-передачі до договору купівлі-продажу, яким підтверджено, що сторонами здійснено остаточний розрахунок за договором та передано майно.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.09.2014 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрований в рестрі за №3428 (а.с.9-10).

Предметом зазначеного вище договору купілі-продажу була квартира АДРЕСА_1, житловою площею 28,7 м.кв., загальною площею 82,6 м.кв., вартість якої за домовленістю сторін визначена в сумі 2 100 000 грн. (а.с.9-10).

Постановою правління Національного банку України від 20.11.2014 року №733 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до категорії неплатоспроможних», відповідно виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.11.2014 року прийнято рішення №123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», за яким з 20.11.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

На підставі постанови правління Національного банку України від 19.03.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.03.2015 року було прийнято рішення №63 « Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», відповідно до якого з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіну М.А. строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

Рішеннями №213 від 22.01.2016 року та №474 від 15.02.2018 року «Про продовження строків здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та делегування повноважень ліквідатора» строк здійснення процедури ліквідації Банку та повноваження ліквідатора Славкіної М.А. було продовжено до 19.03.2018 року та 19.03.2020 року.

Правилами частин 2,5,9 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з дня свого призначення приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку, у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Звертаючись до суду з позовом про зобов»язання відповідача ОСОБА_2 повернути ПАТ «ВіЕйБі Банк» квартиру АДРЕСА_1 представник позивача уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. стверджує, що зазначена квартира є безпідставно набутою відповідачем ОСОБА_2, оскільки останнім не виконано умови договору купівлі- продажу цієї ж квартири щодо способу та порядку розрахунку за придбання квартири.

Як видно зі змісту, укладеного 18.09.2014 року договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, а саме пунктів 1.1.,1.2.,3.1.,3.2.,3.3., 4.6.: на умовах передбачених цим договором, продавець зобов»язався передати майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у власність покупцю, а покупець зобов»язується прийняти майно та сплатити за нього обумовлену цим договором грошову суму. Квартира, що відчужується, належить на праві власності продавцю на підставі свідоцтва про право власності, серія НОМЕР_1, індексний номер: 25639949, виданого Реєстраційною службою ГУЮ у м. Києві 15.08.2014 року, реєстраційний номер об»єкта нерухомого майна - 00, номер запису про право власності - 6691800; продаж квартири за домовленістю сторін вчинявся за 2 100 000 гривень. Розрахунок за придбання квартири за цим договором покупець мав провести в безготівковій формі на рахунок продавця номер 361048002, відкритий в ПАТ «ВіЕйБі Банк», код банку 380537, ідентифікаційний код юридичної особи 19017842, шляхом надання покупцем до банку платіжного доручення на перерахування коштів з поточного рахунку покупця, відкритого в ПАТ «ВіЕйБі Банк» , грошових коштів в сумі заборгованості за цим договором до моменту підписання цього договору. Обов»язок покупця щодо перерахування продавцю суми договору вважається виконаним з моменту її зарахування на рахунок продавця, вказаний у договорі; передача квартири відбувається за актом приймання-передачі, який складається та підписується сторонами та є невід»ємною частиною цього договору. Складання акту прийому-передачі відбувається після проведення розрахунків у відповідності до пунктів 3.1.,3.2.,3.3. цього договору. (а.с.9-10).

Відповідно до правил статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правові підстави набуття права власності визначені статею 329 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правилами статті 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі -продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Наразі, судом встановлено, що правовідносини між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 щодо придбання останнім у власність майна, яким є квартира АДРЕСА_1 виникли на підставі договору купівлі-продажу, за яким продвець ПАТ «ВіЕйБі Банк» розпорядився належним йому на праві власності майном, а ОСОБА_2 скористався своїм правом придбати майно на умовах визначених цим же договором. При укладенні договору купівлі-продажу, сторони дотрималися встановлених чинним законодавством вимог щодо форми договору та порядку його посвідчення.

Правилами статті 334 ЦК України встановлено момент набуття права власності за договором відповідно до яких: 1) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом; 2) переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові , організації зв»язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов»язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно; 3) право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору , не посвідченого нотаріально, дійсним; 4) якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

За даними акту приймання-передачі до договору купівлі-продажу квартири, 18.09.2014 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі голови правління Мальцева Д.К. та ОСОБА_2, дійшовши згоди уклали цей акт приймання-передачі про те, що: ПАТ «ВіЕйБі Банк» передає, а ОСОБА_2 приймає квартиру під номером 18 в будинку під номером 70А по вулиці Саксаганського в місті Києві на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 18.09.2014 року за реєстровим №3428, підписанням цього акту приймання-передачі сторони підтверджують , що ними здійснено остаточний розрахунок за договором купівлі-продажу квартири, посвідченого Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 18.09.2014 року за реєстровим №3428 (а.с.11).

Крім того, судом встановлено, що право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1, що виникло на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Бочкарьовою А.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 18.09.2014 року за реєстровим №3428 також зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 18.09.2014 року з присвоєнням реєстраційного номеру - 00 (а.с.12).

Отже, право власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 набуто, посвідчено та зареєстровано в установленому законом порядку.

Вирішення спорів щодо повернення безпідставно набутого майна врегульовано статтею 1213 ЦК України, відповідно до якої набувач зобов»язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Крім того, правилами статті 1212 ЦК України встановлено загальні положення про зобов»язання у зв»язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, відповідно до яких: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна була результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов»язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

У той же час, при вирішенні заявленого спору, судом було встановлено, що позивачем у судовому порядку було оспорено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, - АДРЕСА_1, укладений 18.09.2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. 18.09.2014 року за реєстровим №3482, рішенням суду від 24.02.2017 року, яке набрало законної сили 07.06.2017 року позовні вимоги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної М.А. до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору залишені без задоволення (а.с.56-63).

З огляду на встановлені судом обставини щодо набуття відповідачем ОСОБА_2 у власність майна з приводу якого заявлено спір, а також, відсутність підстав для висновку суду про наявність обставин, якими представник позивача обгрунтував заявлені позовні вимоги, а саме щодо невиконання ОСОБА_2 умов договору купівлі-продажу щодо оплати вартості придбаного майна, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про витребування у ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1, - АДРЕСА_1, як безпідставно набутої не підлягають задоволенню.

Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору, від яких позивач був звільнений при зверненні до суду з позовом необхідно покласти на ПАТ «ВіЕйБі Банк» в інтересах якого уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіна М.А. зверталася до суджу з позовом, який за результатами судового розгляду був залишений судом без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328,329,334,657,1212,1213 ЦК України, ст.ст. 4,10, 12,13, 81,141, 258, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

позовні вимоги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна - залишити без задоволення.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (, М. Київ, вул. Дегтярівська, 27Г) на користь держави судовий збір у розмірі 31 500 (тридцять одну тисячу п»ятсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, яким ухвалено оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г. Плахотнюк