"11" березня 2019 р. Справа № 363/2118/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 13 грудня 2003 року. Під час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 04 липня 2018 року відкрито провадження в справ та призначено підготовче судове засідання.

11 березня 2018 року ухвалою суду продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Від спільного проживання у шлюбі сторони по справі мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-БК №272467 від 29 липня 2004 року, в якому батьками зазначено: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 15 березня 2018 року серія І-ОК №116263, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано, після розірвання шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_1.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, відповідач, як батько, зобовязаний брати участь у матеріальному утриманні дитини, що прямо передбачено чинним законодавством.

У відповідності до ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку.

Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів у частці, яка буде стягуватися, на дитину, суд бере до уваги те, що дитина проживає разом з позивачем, а також матеріальний стан батька.

Враховуючи матеріальне становище дитини, яка проживає разом з матірю, позивача, відповідача, суд вважає, що заявлені позовні вимоги, підлягають задоволенню, а саме у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 4, 180-182 СК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3 Молдова) аліменти на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5 Кагарлик, Київської області) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 04.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття до 22.05.2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6 Молдова) на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 АДРЕСА_1).

Відповідач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, місце проживання: 19201, Черкаська область, м. Жашків, вул. Кутузова, 6).

Суддя О.Д. Рудюк