Справа № №216/2650/17
провадження 2-п/216/15/19
УХВАЛА

іменем України

13 лютого 2019 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю секретаря судового засідання Ярмошенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року у справі №216/2650/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2018 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року у справі №216/2650/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 10555 грн. та судового збору у розмірі 640 грн., мотивуючи вимоги тим, що копію рішення ОСОБА_1 отримала 07.04.2018, відповідно строк звернення до суду порушено не було. Заочне рішення вважає незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, відповідач не була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, в період з 03.10.2017 по 09.10.2017 вона знаходилася на стаціонарному лікуванні у відділенні терапії КЗ «Криворізька міська лікарня №3»; з 17.10.2017 по 27.10.2017 на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології КЗ «Криворізька міська лікарня №2»; з 08.11.2017 по 16.11.2017 на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії КЗ «Криворізька міська лікарня №3». Після виписки з лікарні 16.11.2017 повернулася додому за адресою: АДРЕСА_1, однак племінник не впустив її до квартири, після чого вона почала проживати у сестри за адресою: м. Кривий Ріг, м-н. ЮвілейнийАДРЕСА_2. ОСОБА_4 має психічні розлади, та не здатна до самообслуговування, що підтверджується висновком №154 від 23.01.2018 лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу.

Разом з тим, судом не було досліджено суттєві факти по справі, зокрема, відповідач стверджує, що будь-яких коштів у ОСОБА_2 не брала, розгляд справи проводився в заочному порядку, відповідно є сумніви щодо наявності оригіналів розписок у позивача. Крім того, ОСОБА_2 не повідомила, що на час написання розписок в період з 01.09.2013 по 31.08.2014 вона доглядала за ОСОБА_1, в звязку з тим, остання не здатна до самообслуговування внаслідок психічного розладу. Також, в провадженні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області знаходиться на розгляді справа №211/2919/17 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 коштів за розписками в сумі 6174 грн.

Позивач, відповідач, представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає необхідним заяву про скасування заочного рішення залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Згідно ст. 284 ЦПК України, передбачено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що 22.03.2018 винесено заочне рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, відповідач викликалася неодноразово у судові засідання за адресою її місця проживання та була повідомлена належним чином про час, день та місце слухання справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки, до суду не зявлялася, поважність причин своєї неявки суду не повідомляла, що являється її волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав. Посилання відповідача на незаконність та необґрунтованість рішення не може служити підставою для перегляду заочного рішення, також відсутні докази на які вона посилається, та які мають істотне значення для правильного вирішення справи, тому із встановлених обставин у сукупності, суд вважає, що посилання відповідача на обставини яку слугують підставою для перегляду заочного рішення є лише її припущеннями, таким чином суд приходить до переконання, що заяву відповідача про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 258-260, 284, 288 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року у справі №216/2650/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу залишити без задоволення.

Заочне рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала про перегляд заочного рішення оскарженню не підлягає.

Суддя Р.О.Кузнецов