У Х В А Л А

Іменем України

14 січня 2019 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді Зотько Т.А.

за участю секретаря судових засідань Гайворонського В.М.,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_3, 3-особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей та сім'ї Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 23.08.2017 року звернулась до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_3, 3-особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018, після звільнення судді ОСОБА_5 справа була прийнята до розгляду новим складом суду - головуючим Зотько Т.А.

Оскільки, попереднім складом суду розгляд справи по суті не розпочинався, у відповідності до ч.12 ст.33 ЦПК України та згідно ухвали суду, внесеної до протоколу судового засідання, 02.03.2018 було розпочато спочатку розгляд справи зі стадії підготовчого провадження

Під час підготовчого розгляду було здійснено заміну неналежної третьої особи, а саме Службу у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації було замінено на належну - Службу у справах дітей та сім'ї Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації.

Ухвалою суду від 22.11.2018 по вищевказаній справі було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Відповідачем у судовому засіданні було заявлено клопотання про призначення судово-психологічної експертизи. Вказане клопотання мотивоване тим, що він не згоден з висновком Служби у справах дітей та сім'ї Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір'ю, який на його думку повністю ґрунтується на висновку приватного психолога, який було зроблено за ініціативою позивача та без участі відповідача, є однобічним, неоднозначним та не відповідає інтересам дитини.

Представник позивача - ОСОБА_2 у судовому засіданні проти заявленого клопотання категорично заперечував, оскільки заявлене клопотання не узгоджується із підставами заявленого позивачем позову.

Заслухавши підстави та мотиви заявленого клопотання, вислухавши думку учасників, а також вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні клопотання відповідача про призначення судово-психологічної експертизи, з огляду на наступне.

Згідно положень ч.1 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Разом з цим, за приписами ст.105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер і ступінь ушкодження здоров'я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Так, ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому частиною третьою ст.12 ЦПК України чітко визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Подане відповідачем клопотання вмотивовано тим, що він не згоден з висновком Служби у справах дітей та сім'ї Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір'ю, який на його думку повністю ґрунтується на висновку приватного психолога, який було зроблено за ініціативою позивача та без участі відповідача, є однобічним, неоднозначним та не відповідає інтересам дитини.

При цьому, відповідачем у судовому засіданні, при обґрунтуванні необхідності призначення судово-психологічної експертизи, було зазначено про те, що вищевказаний висновок Служби у справах дітей та сім'ї Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітньої дитини з матір'ю, ним не оскаржувався.

Враховуючи положення ст.ст.12, 49, 103, 105 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заявлене відповідачем у судовому засіданні клопотання не знайшло свого обгрунтування в тій частині, що призначення судово-психологічної експертизи має значення для з'ясування обставин у справі з урахуванням заявлених позивачем предмету, підстав і правового обгрунтування позову.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст2, 12, 49, 103, 105, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя: