КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Петришин Н.М.
№22-ц/824/1618/2019 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №361/2003/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Шебуєвої В.А.,

ЧобітокА.О.

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В

У квітні 2018 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

У мотивування вимог посилалася на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбіта є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після розірвання шлюбудіти залишилися проживати з нею.

Відповідач надає фінансову допомогу, але не завжди вчасно та не в достатньому розмірі, щоб забезпечити спільних дітей всім необхідним для їх нормального життя та розвитку.

Зазначала, що відповідач має постійнийдохід, працює на посаді директора департаменту виробництва та розвитку ТОВ «Агріком Груп». Розмір заробітної плати не відомий, проте під час сімейного життя заробітна плата відповідача становила 40 000 грн., яку він отримував неофіційно.

На підтвердження факту спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дітей також є те, що відповідачу на праві приватної власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,9933 га, 0,6606 га та 0,4796 га, які відповідач здає в оренду та отримує за них орендну плату. Також, у власності відповідача є земельна ділянка площею 0,09 га, яку останній придбав 16 лютого 2015 року, та є трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1

Також, відповідач регулярно виїжджає за кордон та відпочиває, що свідчить про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти.

Ураховуючи наведене просиластягувати з відповідача на свою користь аліменти на дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 7500 грн. на кожну дитину, та на своє утримання у розмірі 2000 грн. до досягнення ОСОБА_6 трирічного віку.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 3500 грн., щомісячно, починаючи з 06 квітня 2018 року, і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 06 квітня 2018 року, до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, трирічного віку.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зазначає, що позивач звернулася в суд з даним позовом не зважаючи на те, що він добросовісно і в повному обсязі виконував свій батьківський обов'язок, добровільно надавав матеріальну допомогу свої дітям після розірвання шлюбу.

Обов'язок по утриманню дітей лежить як на батькові так і на матері, отже забезпечення спільних дітей повинно покладатися на них обох.

Виходячи з закріплених чинним законодавством норм, рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що майже вдвічі нижче розміру, визначену судом першої інстанції.

Таким чином, розмір аліментів на дітей є завищеним, у той час як доказів необхідності на утримання дітей саме такого розміру коштів позивачем надано не було.

Звертає увагу на те, що згідно судової практики, суди задовольняють позовні вимоги розмір яких коливається від 1500 до 2500 грн.

Щодо стягнення аліментів на позивача вважає, що нею не надано доказів про її особистий дохід, що унеможливлює побачити її реальний фінансовий стан, тому сума 1500 грн. є необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 28 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «ОСОБА_4», що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Сторони у справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, про що свідчать копії свідоцтв про їх народження. (а.с. 5-6).

11 квітня 2017 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано.

Сторонами не заперечується, що спільні діти залишилися проживати з позивачем.

Також позивачем не заперечується надання матеріальної допомоги на утримання дітей з боку відповідача.

Звертаючись в суд з позовними вимогами про стягнення аліментів на дітей, ОСОБА_4 зазначала, що ОСОБА_3 надає фінансову допомогу, але не завжди вчасно та не у достатньому розмірі, щоб забезпечити спільних дітей всім необхідним для їх нормального життя та розвитку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив зі справедливого розміру аліментів у вигляді по 3500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм права, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов'язані неухильно дотримуватися свого обов'язку щодо утримання та виховання дитини.

Згідно частин 1,2,3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

У відповідності з ч.1 ст.183 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, згідно ст. 182 СК України, суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).

Згідно наданої довідки ОСОБА_3 працює на посаді директора департаменту виробництва та розвитку у ТОВ«Добродія Трейд» (а.с. 66-67).

З відомостейДержавного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25.09.2018 р. за № 35972 вбачається, що дохід ОСОБА_3 за перший та другий квартал 2018 року складає 95 948 грн. 81 коп. (а.с.98)

Згідно копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права відповідачу на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 0,4796 га, 0,6606 га та 0,9933 га, які ОСОБА_3 знає в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Трейдагропостач-200» (а.с. 8-16).

Також, ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 16 лютого 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8, належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,09 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17-18).

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 щомісячно перераховував на картковий рахунок позивача грошові кошти, розмір яких був не фіксований, але коливався від 500 грн. до 7000 грн. на місяць (а.с. 63-65).

Як вірно зауважено судом, відповідач на власний розсуд визначає розмір коштів на утримання дітей.

Доводи апеляційної скарги про те, що він добросовісно і в повному обсязі виконував свій батьківський обов'язок, добровільно надавав матеріальну допомогу свої дітям після розірвання шлюбу, тому суд мав відмовити в задоволенні позову в повному обсязі є необґрунтованими, оскільки домовленість про сплату аліментів на дитину між сторонами відсутня й позивач не позбавлена права на стягнення аліментів, присуджених за рішенням суду.

При визначенні розміру аліментів, судом враховано те, що відповідач офіційно працевлаштований, його дохід за перше півріччя 2018 року склав 95 948 грн. 81 коп., має у власності декілька земельних ділянок та здає їх в оренду, а також те, що мав змогу щомісячно сплачувати на рахунок позивача грошові кошти в середньому близько 6000 грн.

ОСОБА_3 не надано жодного доказу на підтвердження його незадовільного стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення при визначені судом розміру аліментів.

За таких обставин, колегія суддів, з урахуванням того, що відповідач є працездатною особою та не має на утриманні інших осіб, погоджується з частковим задоволенням вимоги про стягнення аліментів на дітей, а саме шляхом стягнення із відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі по 3500 грн. на кожну дитину.

Також ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача кошти на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення найменшою дитиною трьох років.

Задовольняючи частково дані позовні вимоги, суд першої інстанції виходив зі справедливого розміру аліментів у вигляді 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 06 квітня 2018 року, до досягнення їхньою дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, трирічного віку.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується в повному обсязі, з огляду на таке.

Відповідачем не заперечується, що позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно частин 2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином дружина, з якою проживає дитина, має право на своє утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, тому доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів про її особистий дохід, не є підставою для скасування рішення та відмови в задоволенні даної вимоги.

Судом вірно зауважено, що позивач має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, оскільки вона потребує матеріальної допомоги від чоловіка, а останній може надавати таку допомогу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача аліментів на позивача в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, і до досягнення їхнім сином ОСОБА_9 трирічного віку.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що розмір стягнутих з відповідача аліментів не перевищує розмір 50 % доходів відповідача.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави апеляційному суду скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, як просить відповідач.

Також колегія суддів звертає увагу те, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну оцінку і в суду апеляційної інстанції відсутні підстави для переоцінки доказів.

Рішення суду відповідає вимогам закону, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 17 січня 2019 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді А.О. Чобіток

В.А. Шебуєва