Справа № 357/862/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25 березня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про розірвання шлюбу, заінтересована особа: ОСОБА_2, посилаючись на наступні обставини.

30 березня 2017 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 в Ірпінському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 106.

Від даного шлюбу дітей не мають.

Причиною розпаду сім'ї є те, що між нею і ОСОБА_2 склалися неприязні стосунки, які пов'язані з відсутністю взаємоповаги, взаєморозуміння, взаємної любові, а також різні погляди у неї та відповідача на сумісне життя.

В зв'язку з цим виникали сварки та різні сімейні непорозуміння, що і призвело до припинення шлюбних відносин. Таким чином, їхня сім'я розпалась повністю і перспектив на примирення не має. Шлюб носить формальний характер і зберігати його надалі недоцільно.

За вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2015 року, ОСОБА_2 засуджено до позбавлення волі, строком на 5 років, за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.

Просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2, який зареєстрований 30 березня 2017 року в Ірпінському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 106, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - ОСОБА_1 та судові витрати залишити за нею (а.с. 3-5).

Ухвалою судді від 31 січня 2019 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами окремого провадження (а.с. 14).

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явилась, надала до суду заяву, отримана 26.02.2019 року за вх. № 7873, в якій просила справу за її заявою про розірвання шлюбу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 18).

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час судового засідання повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення. З даного поштового повідомлення вбачається, що судова повістка була отримана уповноваженою особою 05.03.2019 року. Також, з боку заінтересованої особи не було надано пояснення на заяву заявника ОСОБА_1

Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Отже, зацікавлена особа отримала судову повістку за двадцять днів до судового засідання.

Неявка учасника справи, який належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання і від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, не перешкоджає його розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги заявника ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у поряду окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що 30 березня 2017 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що 30 березня 2017 року складено відповідний актовий запис № 106, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - ОСОБА_1, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2, виданого 30 березня 2017 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 19).

Від даного шлюбу дітей не мають.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2015 року ОСОБА_2 засуджено у вигляді позбавлені волі на строк п'ять років (а.с. 10-13).

Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сім'я фактично розпалася, шлюб існує формально. Подружжя не підтримують ніяких відношень та переконані, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім'ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки.

Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюб існує формально, подружжя не пов'язано спільним побутом, не підтримують ніяких відношень та переконані, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у зв'язку з чим, шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 56, 104, 105, 110-112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 19, 211, 265, 273, 293, 353, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 30 березня 2017 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 106 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, - розірвати.

Прізвище заявника після розірвання шлюбу залишити - ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області потягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП - НОМЕР_1);

Заінтересована особа: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (відбуває покарання: 11500, Білокоровицьке шосе буд. 4, м. Коростень, Житомирської області, Коростенська виправна колонія № 71).

Повне судове рішення складено 25 березня 2019 року.

Рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов