Справа № 485/1892/18
Провадження № 2/485/319/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Квєтка І.А.,

секретар судового засідання - Шеремет Ю.Є.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, третя особа Снігурівська міська рада Миколаївської області про зобов"язання державного нотаріуса до вчинення нотаріальних дій,

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому послався на таке.

12 жовтня 2017 року в м.Снігурівка Миколаївської області помер його батько ОСОБА_2 Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири №35, що розташована в м.Снігурівка Миколаївської області, вул.Центральна (бувша Леніна), 7-а.

За звернення до Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, постановою державного нотаріуса від 20 квітня 2018 року йому було відмовлено у прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкодавець за життя не набув права власності на вказану квартиру у порядку, встановленому ст.331 ЦК України, та в порушення ст.51 Закону України "Про нотаріат" нотарісом повернуті документи без проведення правової експертизи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Вважає дії державного нотаріуса незаконними, а тому просить суд визнати неправомірною постанову відповідача від 20 квітня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'зяати прийняти документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Представник позивача подала суду заяву про розгляд справи в її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення.

Представник відповідача у письмовій заяві просила справу слухати в її відсутність, позовні вимоги позивача визнала.

Представник третьої особи також подав заяву про слухання справи в його відсутність, проти задоволення позову заперечень не мали.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2017 року в м.Снігурівка Миколаївської області помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ФП №266619, виданого за актовим записом №20 від 13 жовтня 2017 року Виконавчим комітетом Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5).

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири №35 по вул.Центральній (бувшій Леніна), 7-а, в м.Снігурівка.

Спадкоємцем за законом є його син ОСОБА_1 - позивач у справі, родинні відносини підтверджені копією свідоцтва про народження серії ІІІ-ФП №396708, виданого 14 грудня 1985 року Нововасилівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №67 від 14 грудня 1985 року (а.с.7).

За звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачем на підтвердження права власності спадкодавця на нерухоме майно надано свідоцтво про право право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане на підставі рішення Виконкому Снігурівської міської Ради народних депутатів №345 від 20 листопада 1996 року та зареєстроване у бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_2, про що зроблено запит у реєстровій книзі №19б під реєстровим №34 26 грудня 1996 року (а.с.8) та рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2007 року у справі №2-96/07 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та виділення ОСОБА_2 1/2 частки вказаної квартири. Рішення набрало чинності 29 травня 2007 року (а.с.11).

Постановою державного нотаріуса Снігурівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 20 квітня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті документів для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з 1/2 частки квартири №35 по вул.Центральній (Леніна), 7-а, в м.Снігурівка Миколаївської області за ненабуття спадкодавцем за життя права власності на вказану квартиру у порядку, встановленому ст.331 ЦК України, оскільки згідно відповіді містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури райдержадміністрації від 24 лютого 2012 року №09-04-05/12 житловий будинок по вул.Центральній (Леніна), 7а, в м.Снігурівка Миколаївської області не введений в експлуатацію, входить до переліку об'єктів незавершеного будівництва і він не переданий на баланс будь-якій установі, а тому відповідно до ст.ст.15,51 ЖК УРСР виконком міської ради не повинен був виносити рішення про видачу свідоцтва про право на житло (а.с.6).

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Зі змісту ст.1269 ЦК України вбачається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України "Про нотаріат" № 3425-XII від 2 вересня 1993 року (далі Закон).

Стаття 49 Закону містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії. Пунктом 1 частини 1 цієї статті встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчиненя такої дії суперечить законодавству України.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у ст.47 цього Закону, або містять відомості, передбачені ч.3 ст.47 Закону.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 49 Закону нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов'язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз'яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно ст.50 Закону нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Главою 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, регламентується процедура видачі свідоцтв про право на спадщину.

Підпунктом 4.14 цієї глави передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Державний нотаріус при перевірці документів для видачі свідоцтва про право на спадщину не врахував наявність рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 17 травня 2007 року, яким визнано на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 та виділено кожному в порядку поділу по Ѕ частці цієї квартири, яким підтверджено право власностіі спадкодавця на 1/2 частку вказаної квартири.

За такого, позивачем надані всі необхідні документи для оформлення спадщини, які були об'єктом дослідження, які є дійсними та не скасовані, а отже державний нотаріус неправомірно відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії, порушивши тим самим покладений на нього обов'язок щодо вчинення нотаріальних дій, тому позовна заява позивача є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області, третя особа Снігурівська міська рада Миколаївської області про зобов"язання державного нотаріуса до вчинення нотаріальних дій - задовільнити.

Визнати неправомірною постанову завідувача Снігурівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 20 квітня 2018 року про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії.

Зобов'язати завідувача Снігурівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 прийняти документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 12 жовтня 2017 року, на спадкове майно, що складається з 1/2 частки квартири №35 по вул.Центральній (бувшій Леніна), 7-а, в м.Снігурівка Миколаївської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення судового рішення - 03.04.2019р.

Суддя