ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року

м. Харків

справа № 642/5715/18

провадження № 22-ц/818/649/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.

за участю секретаря судового засідання Сватенко Н.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

інші учасники справи:

третя особа: Харківська міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 22 жовтня 2018 року, постановлену у складі судді Бородіної О.В., -

установив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 знести (демонтувати) частину даху будинку АДРЕСА_1 та інші будівельні конструкції, господарські споруди зазначеного домоволодіння, які розташовані більше 1,0 м. від найбільше виступаючої будівельної конструкції (стіни) даху до сусідньої межі домоволодіння АДРЕСА_2; зобов'язати відповідачів відновити повністю межу між суміжними домоволодіннями НОМЕР_2 та АДРЕСА_2, звільнивши земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_2 від господарських (будівельних) споруд, стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Також позивачем було подано заяву про забезпечення позову, у якій він просив забезпечити позов шляхом заборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 реконструювати (проводити будівельні роботи) дах будинку АДРЕСА_1 та виконувати будь - які інші будівельні роботи на відстані сусідньої межі будинку НОМЕР_1 за цією ж адресою від найбільш виступаючої конструкції 1,0 м. відповідно до п. 3,25 ДБН 360-92** «Планування та забудова міських і сільських поселень».

В обґрунтування заяви посилався на те, що продовження відповідачами дій по реконструкції даху та захопленню належної позивачу земельної ділянки створить для останнього незручності у вигляді потрапляння дощових вод, а в подальшому - талих вод та снігу на належну йому земельну ділянку, що може призвести до постійного руйнування частини елементів благоустрою на земельній ділянці позивача. Територія вздовж даху будинку НОМЕР_2 не буде раціонально використовуватися заявником у зв'язку з впливом на неї атмосферних опадів з даху будинку НОМЕР_2. Територія домоволодіння АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1, зменшиться, чим буде завдано шкоди його інтересам.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Харкова від 22 жовтня 2018 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову була повернута заявникові.

Суд першої інстанції виходив з того, що у своїй заяві ОСОБА_1 не наводить мотивів щодо того, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у заявлений спосіб утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову. Заява також не містить пропозицій щодо зустрічного забезпечення позову, а це відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України є підставою для повернення заяви заявникові.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, задовольнити його заяву про забезпечення позову. Посилається на те, що судом застосована Постанова Пленуму Верховного Суду № 9 від 22 грудня 2006 року, що не підлягала застосуванню. Не враховано наявність передбачених ч.2 ст.149 ЦПК України підстав для вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи заявлений предмет позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши контрольне провадження цивільної справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно частини першої статті 151 ЦПК України Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч.9 ст. 153 ЦПК України).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову вбачається, що предметом заявленого ним позову є зобов'язання відповідачів припинити дії щодо зведення даху на належному їм будинку АДРЕСА_1 та інших господарських споруд на належному їм домоволодінні, оскільки це порушує його права як власника сусіднього домоволодіння НОМЕР_1 (аркуші 38-40 контрольного провадження).

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначав, що продовження відповідачами дій по реконструкції даху та захопленню належної позивачу земельної ділянки створить для останнього незручності у вигляді потрапляння дощових вод, а в подальшому - талих вод та снігу на належну йому земельну ділянку, що може призвести до постійного руйнування частини елементів благоустрою на земельній ділянці позивача.

Отже, необхідність забезпечення позову позивачем обґрунтована.

Висновок суду першої інстанції стосовно того, що ОСОБА_1 у своїй заяві не навів мотивів яким чином невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, стосується вже розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по суті і не може бути зроблений на стадії вирішення питання про прийняття заяви.

Судова колегія також не може погодитися з посиланням суду на відсутність у заяві пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Тому що відсутність такої пропозиції не може бути безумовною підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Згідно частини першої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Саме по собі зустрічне забезпечення не є обов'язковим, крім випадків, коли позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна на території України в розмірі, достатньому для відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову в разі відмови в задоволенні останнього, або коли суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії стосовно відчуження майна чи інші заходи здатні ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у разі відмови в задоволенні позову.

Відсутність у заяві про забезпечення позову пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не позбавляє права обтяженої сторони звернутися з клопотанням про таке зустрічне забезпечення окремо у встановленому законом порядку.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову з порушенням норм процесуального права, оскільки подана ним заява відповідає вимогам статті 151 ЦПК України.

Розгляд заяви про забезпечення позову по суті судом апеляційної інстанції не можливий, оскільки відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Питання про забезпечення позову у дійсній цивільній справі по суті не вирішувалося, тому не може переглядатися в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить задовольнити частково, увалу суду першої інстанції - скасувати, справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136, 141, 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 22 жовтня 2018 року скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Харківська міська рада, про знесення будівель, відновлення меж земельної ділянки направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 січня 2019 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний