Справа № 212/8277/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2019 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Власенко М.Д.., за участі секретаря судового засідання Борух Ю.К., позивачки ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів, -
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 01.10.2005 року з відповідачем уклали шлюб, після реєстрації шлюбу відповідач ОСОБА_3 змінив прізвище на Іванів. На даний час позивачу стало відомо, що він змінив прізвище на дошлюбне ОСОБА_3. 13 лютого 2008 року за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з ОСОБА_5 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи стягнення з 14 червня 2007 року, до її повноліття, тобто до 04.01.2025 року. Після відкриття виконавчого провадження ОСОБА_3 ухилявся від сплати присуджених аліментів. У вересні 2009 року відповідача оголошено в розшук. За рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.06.2009 року ОСОБА_3 визнано безвісно відсутнім. Від державного виконавця Тернівського відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області позивачу стало відомо, що на теперішній час відповідач працевлаштувався. Позивач не може самостійно забезпечити в повному обсязі утримання дитини, тому вважає, що позивач зможе сплачувати аліменти в збільшеному розмірі, що дорівнюватиме ј частини його заробітку (доходу).
Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.
14.03.2019 року ухвалою суду позивачу повернуто без розгляду заяву про збільшення позовних вимог на підставі ч. 5 ст.49 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2А в судовому засіданні позовну заяву підтримали, просили позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 01 квітня 2019 року вирішено питання про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_1. перебували у зареєстрованому шлюбі, 22 червня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу Серія І-КИ № 141854 (а.с. 11).
Від вищезазначеного шлюбу сторони мають малолітнюдоньку ОСОБА_4, 04січня ІНФОРМАЦІЯ_3, свідоцтво про народження Серія І-КИ № 109708 (а.с. 9).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 лютого 2008 року стягнуто з ОСОБА_3 аліменти в розмірі 300 гривень на місяць з усіх видів доходів останнього на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до її повноліття. , починаючи стягнення з 14 червня 2007 року (а.с. 6).

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 червня 2009 року за заявою ОСОБА_6, ОСОБА_3 визнано безвісно відсутнім. (а.с.8).

18 березня 2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за заявою ОСОБА_1 видано дублікат виконавчого листа про стягнення аліментів з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 300 гривень щомісяця.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається судому частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Відповідно до ч.5 ст.183 Сімейного кодексу України розмір аліментів на одну дитину може визначатись в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018), мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме, з метою забезпечення прав дитини на належне матеріальне забезпечення, законодавчо гарантоване у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за можливе змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду у розмірі 300 грн. щомісячно та визначити аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення донькоюСофією повноліття, починаючи з дня набрання законної сили цим рішенням.

Оскільки в силу п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, суд також присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 786,40 грн.

Керуючись ст.ст. 181-183, 192 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2008 року у справі № 2-739/2008.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/4 частки від всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави у розмірі 786,40 грн.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП:НОМЕР_2, зареєстрована та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_8. буд.22, кв.7.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований: ІНФОРМАЦІЯ_9.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено і підписано 05 квітня 2019 року.

Суддя М.Д. Власенко