Провадження № 6/761/480/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.,

при секретарі: Кузик О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві подання головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксани Вікторівни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржнику ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

В березні 2019р. головний державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко О.В. (надалі по тексту - державний виконавець) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржнику ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Своє подання державний виконавець обґрунтовував тим, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 51254404, з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 761/28790/14-ц від 16 жовтня 2015р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості згідно розсписки, основний борг становить 708 400,00 грн., з урахуванням індексу інфляції у період з квітня 2013р. по серпень 2014р. - 94 617,02 грн., 3% річних у розмірі 31 674,21 грн., а всього в розмірі 834 691,24 грн. та судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

В добровільному порядку вимоги державного виконавця боржником не виконані, що стало підставою для звернення до суду з вищезазначеним поданням.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся в установленому законом порядку, при цьому, враховуючи швидкоплинність процесу розгляду даної категорії справ, суд приходить до висновку про можливість розгляду подання за відсутності державного виконавця на підставі наданих копій матеріалів виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали, якими державний виконавець обґрунтовує подання, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується подання, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду подання і вирішення його по суті, вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, 16 жовтня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості згідно розсписки, основний борг становить 708 400,00 грн., з урахуванням індексу інфляції у період з квітня 2013р. по серпень 2014р. - 94 617,02 грн., 3% річних у розмірі 31 674,21 грн., а всього в розмірі 834 691,24 грн.; судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

30 травня 2016р. головним державним виконавецем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51254404, по виконанню виконавчого листа № 76128790/14-ц, виданого 16 жовтня 2015р. Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості згідно розсписки, основний борг становить 708 400,00 грн., з урахуванням індексу інфляції у період з квітня 2013р. по серпень 2014р. - 94 617,02 грн., 3% річних у розмірі 31 674,21 грн., а всього в розмірі 834 691,24 грн.; судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

Також, 22 травня 2017р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника.

Згідно відповіді на запит до Пенсійного фонду України та довідки наданої самим боржником, останній працює в ТОВ «Колекційні Українські Моделі» та отримує заробітну плату у розмірі 4 100,00 грн.

Згідно актів державного виконавця від 26 липня 2016р., 01 серпня 2017р. виходом державного виконавця за адресою реєстрації боржника ОСОБА_3, потрапити до квартири не виявилось можливим, тому як двері до квартири ніхто не відчиняв.

22 січня 2018р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Постановою від 24 січня 2018р. державним виконавцем звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

В своїх поясненнях наданих державному виконавцю, боржник зазначив, інших доходів крім заробітньої плати не має та надав довідку з місця роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного громадянина вільно залишати територію України може бути обмежене лише законом.

Згідно положень ч. 2 та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

В силу вимог п. 19) ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Крім того, саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець у відповідному повідомленні не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, тощо.

Тобто, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання». Однак, факт ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, в судовому засіданні не доведено, а наявні копії матеріалів виконавчого провадження ще не доводять факт його ухилення від виконання зобов'язання.

Крім того, судом враховано, що надані державним виконавцем копії матеріалів виконавчого провадження не містять відомостей, що боржником було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження, наявні копії актів державного виконавця виходом державного виконавця за адресою реєстрації боржника ОСОБА_3, складені з порушенням вимог закону, а саме з самих актів не вбачається, що державний виконавець відвідував квартиру за місце проживання боржника, також відсутні відомості про понятих, в присутності яких вчинялась зазначена виконавча дії, як і відсутні відомості про інших осіб, які були залучені до проведення виконавчих дій, також державному виконавцю відомо про місце роботи боржника де він отримує заробітну плату, про що останній також повідомив державного виконавця та надав відповідну довідку з підприємства.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-261, 263, 268, 352-355, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України; ст. ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження»; ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України», суд, -

у х в а л и в :

Подання головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лисенко Оксани Вікторівни про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржнику ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: