Справа № 2-8210/10
Провадження № 4-с/522/176/19
УХВАЛА

03 квітня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Чернявської Л.М.

за участю секретаря судових засідань Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крецул Вадима Андрійовича щодо складення повідомлення № 27154 від 21.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання неправомірними, скасування повідомлення,

ВСТАНОВИВ :

20 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції у Одеській області Крецул В.А., в якій просив визнати дії Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції щодо складення повідомлення № 27154 від 21.12. 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання - незаконними та зобов`язати Приморській відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси від 25.01. 2011 року по справі № 2-8210/10 про примусове виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2010 року по справі № 2-8210/10.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 квітня 2017 року скарга ОСОБА_1 була задоволена в повному обсязі.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17 жовтня 2017 року вищевказана ухвала Приморського районного суду м. Одеси була скасована за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В зазначеній ухвалі апеляційної інстанції вказано на необхідність під час нового розгляду суду залучення до участі у справі всіх зацікавлених осіб, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд та вирішення скарги, дослідити матеріали виконавчого провадження та залежно від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

27 жовтня 2017 року справа в своє провадження прийнята суддею Чернявською Л.М.

29 листопада 2017 року ОСОБА_1 подав до Приморського районного суду м. Одеси уточнену скаргу на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крецул Вадима Андрійовича щодо складення повідомлення № 27154 від 21.12. 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання неправомірними, скасування повідомлення.

У якості зацікавленої особи скаржником залучена до участі у справі боржник ОСОБА_2 .

Вимоги своєї скарги скаржник обґрунтовує тим, що Приморським районним судом м. Одеси 25 січня 2011 року було видано виконавчий лист на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 червня 2010 року по справі № 2-8210/10 по стягненню зі ОСОБА_2 на його користь 69810 грн.

20 жовтня 2013 року скаржник відправив простою поштою до Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області заяву про примусове виконання рішення суду та виконавчий лист, що підтверджується поштовим штемпелем на відповідному поштовому листі.

21 грудня 2016 року державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Крецул В.А. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання № 27154 від 21.12. 2016 року з посиланням на п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено у якості підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання ненадання підтвердження сплати авансового внеску.

Заявник вважає, що оскільки він звернувся із заявою про примусове виконання рішення до набрання чинності Закону від 02.06. 2016 року, державним виконавцем помилково було застосовано положення Закону в новій редакції. Відповідно застосуванню підлягали норми Закону № 606-ХІУ від 21.04. 1999 року в редакції від 16.10. 2013 року, яким не передбачена сплата авансового внеску в розмірі 2-відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати.

Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 21.12.2016 року було отримано представником ОСОБА_1 . - ОСОБА_3 . 17.03.2017 року, а 20.03.2017 року скарга на дії Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області була подана до Приморського районного суду м. Одеси.

У зазначеній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк звернення до суду зі скаргою, визнати дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крецул В.А. щодо складення повідомлення за виконавчим провадженням № 53173488 від 21.12. 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання- неправомірними, скасувати повідомлення за виконавчим провадженням № 53173488 від 21.12. 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа, виданого Приморським районним судом м. Одеси 25.01. 2011 року по справі № 2-8210/10.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільний - процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

13 лютого 2018 року до суду від представника зацікавленої особи надійшов відзив, в якому представник ОСОБА_2. скаргу ОСОБА_1 не визнає, заперечує проти її задоволення, оскільки ОСОБА_1 не надано суду доказів про відправлення і отримання органом державної виконавчої служби заяви про примусове виконання рішення суду та виконавчого листа у 2013 році та у зв`язку з тим, що скаржник пропустив процесуальний строк на подання скарги без поважних причин.

17 грудня 2018 року до суду надійшли матеріали виконавчого провадження № 53173488 по виконанню виконавчого листа № 2-8210/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 69810,00 грн.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та державний виконавець цього відділу Крецул Вадим Андрійович в судове засідання не з`явилися, відзив суду на скаргу не подали, про день, час і місце судового засідання повідомлені.

Представник зацікавленої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подала заяву про слухання справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.06. 2010 року по справі № 2-8210/10 зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто 69810 грн.

З копії виконавчого провадження № 53173488 вбачається, що 20.09.2013 року ОСОБА_1 склав заяву до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про виконання виконавчого листа № 2-8210/10 від 25.01. 2011 р. про стягнення зі ОСОБА_2 69810 грн. і вказав в додатку оригінал виконавчого листа, копію паспорта та ідентифікаційного коду.

На заяві проставлений вхідний № 16758/05-38/13 з датою « 21.12.2016 » та проставлена резолюція : «Прийняти рішення».

Згідно до інформації про виконавче провадження воно передано до виконання 21.12.2016 року.

21.12. 2016 року державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області Крецул В.А. склав повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Копія конверта, яким скаржник надсилав у Другий Приморський відділ державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції заяву та інші документи, у представленій копії виконавчого провадження відсутня.

Скаржник надав копію цього конверту у додатку до своєї скарги, на якому є три відбитки календарного штемпелю, двоє з них нерозбірливі, на третьому є дата «20.10.13».

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушені їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно з п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02. 2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Стаття 30 Закону України «Про виконавче провадження» у період 2013-2016 р. р. передбачала, що державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішень немайнового характеру у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення проведення виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічного документу на майно, реалізацію майна боржника та ін.

Таким чином, заявник, який стверджує, що направив заяву про примусове виконання рішення суду з виконавчим листом та іншими документами до державної виконавчої служби 20.10.2013 року, який не отримав на протязі більш ніж 3 роки задоволення своїх вимог та який направив свого представника Козлова А.В. 17.03. 2017 року для ознайомлення з матеріалам виконавчого провадження, повинен вважатися обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Заявник не звертався як користувач послуг поштового зв`язку з заявою чи скаргою на неправомірні дії працівників поштового зв`язку або як споживач до територіального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у зв`язку з терміном порушення строків доставки його поштового відправлення від 20.10.13 року, як це передбачено ст.127 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03. 2009 р. № 270.

Не надав заявник також доказів звернення з заявою до керівництва Приморського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області з приводу неправильності реєстрації його заяви про виконання виконавчого листа № 2-8210/10 від 25.01. 2011 року датою «21.12.2016», яка проставлена разом з вхідним № 16758/05-38/13 на цій заяві і перевірки, коли лист дійсно був отриманий адресатом.

Той же строк вказаний державним виконавцем у повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 21.12.2016 р. № 27154.

Вищевказана реєстрація заяви ОСОБА_1 була здійснена на підставі наказу Мінюста України від 25.12. 2008 року № 2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби». Цим порядком передбачена реєстрація вхідних документів шляхом присвоєння їм єдиного реєстраційного індексу і проставлення дати реєстрації і реєстраційного індексу у нижньому правому куті першої сторінки документу (п. 2.4), складові частини індексу документу у реєстраційному штампі складаються з порядкового реєстраційного номера документа у відповідному журналі реєстрації, індексу справи за номенклатурою та можуть доповнюватися індексами виконавців (п. 2.7), розгляд керівником Відділу не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до Відділу і фіксування результатів розгляду документів керівником в резолюції, передачу не пізніше наступного дня з дня накладення резолюції документу виконавцям до виконання або на ознайомлення ( п. 2.8), приймання державним виконавцем після одержання документів рішення щодо відкриття виконавчого провадження чи відмови у його відкритті ( п. 3.6).

Як вбачається з посвідченої копії виконавчого провадження № 53173488, заява ОСОБА_1 про виконання виконавчого листа № 2-8210/10 від 25.01. 2011 р. надійшла до Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеській області 21.12.2016 року і в той же день була передана державному виконавцю Крецул В.А., який тією ж датою розглянув заяву про примусове виконання і виніс повідомлення.

Згідно з п.5 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», враховуючи положення статті 383 ЦПК України суб`єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у статті 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», оскільки відповідно до частини другої статті 4 цього Закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

У зв`язку з вимогами закону заявник у своїй уточненій скарзі від 29.11.2017 року змінив суб`єкт оскарження, також він змінив і вимоги скарги, а саме серед яких просить скасувати повідомлення за виконавчим провадженням № 53173488 від 21.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Але згідно з ч.2 ст. 451 нової редакції Цивільного процесуального кодексу України у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення ( поновити порушене право заявника).

Стаття 13 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік виконавчих дій виконавця, у тому числі шляхом винесення постанов, попереджень, складання актів, протоколів та інших процесуальних документів.

Тому згідно з вимогами вищевказаного законодавства суд не правомочний скасовувати повідомлення державного виконавця.

Заявник у скарзі від 29.11.2017 року також просить поновити йому строк звернення до суду зі скаргою.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Але одночасно з проханням поновити йому строк на подання скарги заявник не вказав на поважність причин для вирішення питання про його поновлення та не надав відповідних письмових доказів.

У зв`язку з цим у суду відсутні підстави для поновлення заявнику строку на подання скарги.

Згідно зі ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоби здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Керуючись ст. ст. 10-13, 127, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 6 Конституції України, ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод , ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Законом України «Про виконавче провадження»,

УХВАЛИВ :

Відмовити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) в задоволенні скарги на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крецул Вадима Андрійовича щодо складення повідомлення № 27154 від 21.12. 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання неправомірними, скасування повідомлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 05 квітня 2019 року.

Суддя Л.М. Чернявська

03.04.2019