Справа №345/83/19
Провадження № 2/345/380/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2019 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б.,з участю секретаря судового засідання Баран В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхнянської сільської ради обєднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому зазначив, що 01.10.1995 року померла його мама ОСОБА_2. Ще за життя, а саме 29.09.1995 року, вона склала заповіт , згідно якого усе своє майно , що їй належить, заповіла позивачу сину ОСОБА_1. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: на земельну частку (пай), площею 64,19 умовних кадастрових гекстарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану в урочищі «Могили» с.Степанівка Верхнянської сільської ради обєднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області. Позивач, після смерті матері, звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав відмову у видачі даного документа у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку. Тому позивач змушений звернутися в суд з даним позовом та просить визнати за ним право власності на вказану земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подав заяву про слухання справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задоволити.

Представник відповідача сільський голова ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, однак подав суду заяву про слухання справи у відсутності представника сільської ради, сільська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Положення статті 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що 01.10.1995 року померла мама позивача ОСОБА_4, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії І-НМ № 278332 від 24.10.2018 року (а.с.10) .

Згідно довідки Верхнянської сільської ради ОТГ від 21.12.2018 р. за № 1940 у спадкодавця ОСОБА_2 було право на земельну частку (пай) площею 64,19 умовних кадастрових гектарах або 2,45 га, розташовану в урочищі «Могили» с.Степанівка Калуського району (а.с.14).

Рішенням сесії Завадківської сільської ради від 14.12.1995 р. №9 за ОСОБА_2 було затверджено право на приватизацію на змельну частку (пай) площею 64,19 умовних кадастрових гектарах або 2,45 га, розташовану в урочищі «Могили» с.Степанівка Калуського району (а.с.12-14).

Згідно книги реєстраці сертифікатів на право на земельну частку (пай) Завадківської сільської ради за 1991 р., гр. ОСОБА_2 був виданий сертифікат на право на земельну частоку (пай), серії ІФ № 008639 .

Згідно довідки міськрайонного управлінням Держгеокадастру у Калуському районі та м. Калуші № 05-11/80 від 27.12.2018 р. , грошова оцінка даної земельної ділянки становить 45104,91 грн.. Сетрифікат на земельну частку (пай) серії ІФ № 008639 виданий на ОСОБА_2 на підставі розпорядження Калуської районної державної адміністрації №9 від 06.10.1995 р. і зареєстрований в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.04.1995 р. за №629, дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутній (а.с. 20).

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, 28.12.2018 року отримав відмову у видачі такого свідоцтва у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) ( а.с.13).

Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого кодексом, він не заявив про відмову від неї.

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України.

Як передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Як вбачається із копії книги реєстраці сертифікатів на право на земельну частку (пай) Завадківської сільської ради за 1991 р., гр. ОСОБА_2 був виданий сертифікат серії ІФ № 008639 на право на земельну частку (пай), площею 64,19 умовних кадастрових гектарах або 2,45 га, розташовану в урочищі «Могили» с.Степанівка Калуського району (а.с.17-19)

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що позивач, на підставі п. 10 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа , котра віднесена до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.6), звільнений від сплати судового збору, судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1217,1218,1222,1223, 1261,1268, 1269,1270 ЦК України, ст. 152,81 ЗК України, керуючись ст.ст. 13, 82, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 01.10.1995 року, а саме: на земельну частку (пай) площею 64,19 умовних кадастрових гектарах або 2,45 га, розташовану в урочищі «Могили» с.Степанівка Верхнянської сільської ради обєднаної територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: