УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року місто Чернігів

Справа №751/2913/18

Провадження№6/751/69/19

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.

секретаря судового засідання Дасюк Н.В.

учасники справи:

заявник головний державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_1

заінтересовані особі ОСОБА_2, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова подання головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, заінтересована особа: АТ КБ «Приватбанк»

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2, до виконання зобовязань, покладених на нього згідно виконавчого листа №751/2913/18 від 17.10.2018 року про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 21 479,21 грн.

В обґрунтування вимог зазначає, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №57795706 з примусового виконання виконавчого листа №751/2913/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 21 479,21 грн. Зазначає, що 28.11.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, однак на сьогоднішній день рішення боржником не виконано, декларацію не надано, будь - яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини пятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».10.12.2018 року виконавцем здійснено вихід за місцем мешкання боржника, що вказане у виконавчому документі, однак двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт. Державним виконавцем залишено виклик державного виконавця, однак боржник на виклик не зявився, про причини неявки не повідомлено.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02.04.2019 року призначено до розгляду подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю головного державного виконавця.

У судове засідання головний державний виконавець не прибув, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, при цьому просив подання задовольнити.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 223, ч.4 ст.441 ЦПК України, вирішив проводити судове засідання у відсутності головного державного виконавця.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання, цивільної справи№751/2913/18, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, 03 липня 2018 року рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 21 479,21 грн (а.с.50-52).

На виконання вищевказаного рішення Новозаводський районний суд м. Чернігова 17.10.2018 року видав виконавчий лист (а.с.63).

За змістом ч. 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

28 листопада 2018 року головним державним виконавцем Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №751/2913/18, про що винесено постанову (а.с.61), яку 25 січня 2019 року направлено боржнику для виконання та відома (а.с.65).

Як вбачається із рекомендованого повідомлення боржник постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не отримав (а.с.65).

Одночасно державний виконавець у постанові від 28.11.2018 року зобовязує боржника подати декларацію про доходи та майно.

Також, 10.12.2018 року виконавцем здійснено вихід за місцем мешкання боржника, однак двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт (а.с.67). Державним виконавцем залишено виклик за місцем проживання ОСОБА_2, однак боржник на виклик не зявляється, про причини неявки не повідомляє (а.с.68).

Як вбачається з листа Державної міграційної служби України №54074 від 13.12.2018, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії ЕS №628636, виданий 11.12.2014 органом видачі 7410 (а.с.69).

Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за боржником зареєстровано право власності на 1/3 квартиру АДРЕСА_1 (а.с.66).

Згідно повідомлення АТ «Кредитвест банк» від 18.03.2019 року ОСОБА_2 відкрив особовий рахунок (а.с.78).

У звязку з чим, 26 березня 2019 року державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках АТ «Кредитвест банк» (а.с.75-76).

Разом з тим слід зазначити, що сама по собі наявність невиконаних зобов'язань, про існування якого свідчать надані суду матеріали, не є підставою для звернення державного виконавця з поданням, а тим більше для задоволення судом такого подання і застосування обмеження особи у праві виїзду за кордон. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Державний виконавець не надав доказів, а матеріали справи таких не містять, які б давали суду підставу для висновку, що ОСОБА_2 не просто не виконує зобов'язання, а ухиляється від їх виконання, хоча мав би і міг, за умови добросовісного здійснення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Як вбачається із змісту подання та матеріалів, що додані на його обґрунтування, останні не містять належних доказів, що підтверджували б свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у даному виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

За нормами ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

За змістом ст. 313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Враховуючи зазначений в даних актах міжнародного та цивільного законодавства принцип свободи пересування особи, за винятком обмежень, які встановлюються законом та враховуючи відсутність доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання головного державного виконавця про вжиття заходів забезпечення виконання рішення суду шляхом тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянином України ОСОБА_2, а тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 12,13, 258-260, 355, 441 ЦПК України -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, заінтересована особа: АТ КБ «Приватбанк» відмовити повністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 02 квітня 2019 року.

Суддя Н. В. Маслюк