Номер справи 623/4751/18
Номер провадження 2-о/623/11/2019
РІШЕННЯ

іменем України

16 січня 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бєссонової Т.Д.

присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 623/4751/18 за заявою ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с. Оскіл вул. Баранова буд. 3 , заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, яке знаходиться за адресою: Харківська область, м. Ізюм, вул. Гагаріна буд. 1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,-

в с т а н о в и в :

21.12.2018 року ОСОБА_4 звернулася до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 11 січня 1989 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5, який вони зареєстрували у Червонооскільській сільській раді Ізюмського району Харківської області, актовий запис 1. Що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія ІІІ-ВЛ № 295718 від 11.01.1989 року. З січня 2000 року та по теперішній час вони з відповідачем припинили фактичні шлюбні відносини, та він виїхав у невідомому їй напрямку. І з того часу зв'язок між ними обірвався. Відповідно до довідки Ізюмського відділу поліції ГУНП в Харківській області від 30.08.2018 року її чоловік громадянин ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з липня 2001 року за обліками Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області значиться, як особа, втративши зв'язок з родичами. Таким чином з 01.07.2001 року громадянин ОСОБА_6 оголошений у розшук і на даний час його не знайшли. За останнім місцем його мешкання, а саме: Харківська область Ізюмський район с. Оскіл вул. Баранова, буд. З, з цього часу ні я, ні інші родичі та друзі не бачили, про місце його перебування нікому не відомо. Отже, вона з 2000 року не має можливості розірвати шлюб з гр. ОСОБА_6, укладений ними у Червонооскільській сільській раді Ізюмського району Харківської області 11.01.1989року, актовий запис № 1, що порушує її законні права та інтереси. В зв'язку з вищевикладеним, визнання ОСОБА_6 - її чоловіка, безвісно відсутнім, необхідно їйі для можливості розірвання шлюбу, та оформлення субсидії на житлово- комунальні послуги на мій будинок. Так як, допоки вона знаходиться у офіційному шлюбі, до її сукупного доходу рахують і дохід її чоловіка, що унеможливлює її отримати зазначену субсидію.

На підставі вищенаведеного, заявник просить суд визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, Казахстан безвісно відсутнім.

Заявник ОСОБА_4 у судове засідання не зявилася надала заяву про розгляд справи без її участі.

Начальник Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними в справі доказами.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 246 ЦК України виникнення справ про визнання громадян безвісті відсутніми або оголошення їх померлими зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядаються судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами.

Згідно ст.43ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці його постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Згідно із ст. ст. 305, 306 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцем знаходження її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, яка пропала безвісти.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є чоловіком заявника, згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу ІІІ-ВЛ № 295718 виданого 11 січня 1989 року Червонооскільською сільською радою Ізюмського району. (а.с. 8)

При зверненні до Ізюмського відділу поліції заявником ОСОБА_4 була отримана відповідь від 30.08.2018 року, що її чоловік ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з липня 2001 року, за обліками Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області значиться, як особа , втративши звязок з родичами. (а.с.7).

У відповідності зі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, заявник повинен довести факт порушення її прав, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність та допустимість, з врахуванням досліджених обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки вона не обґрунтована належними та допустимими доказами, оскільки заявником не було вказано на будь-які обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, оскільки особливістю при розгляді питання про визнання особи безвісно відсутньою не є просто фактична відсутність її в м. Ізюм та втрата звязка з родичами.

З'ясувавши всі обставини у справі, судом не встановлено достатніх підстав, які б надали суду можливість визнати ОСОБА_6 безвісно відсутнім, адже визнання особи безвісно відсутньою є крайньою мірою і може застосовуватися лише у випадках встановлених законом.

Окрім того, суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації, тобто вимоги стосовно зняття особи з реєстрації місця проживання повинні розглядатися в позовному проваджені, у встановленому законодавством України порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про визнання фізичної особи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 безвісно відсутнім, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області.

Головуючий суддя: Т. Д. Бєссонова

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2