Справа № 485/1750/18
Провадження № 2/485/279/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання - Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка Миколаївської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

У листопаді 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його дід ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,21га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Центральної сільської ради Снігурівського району. За звернення до нотаріальної контори, йому відмовлено в оформленні спадкових прав за законом за пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини. Вважає поважними причини такого пропуску, оскільки з 14 січня 2018 року по 06 серпня 2018 року знаходився за межами України, так як працював офіцером на судні. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці.

Учасники процесу у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивач надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача згідно з поданою заявою просив справу розглядати у відсутність Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, позовні вимоги визнав повністю.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність учасників процесу.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м.Зарайськ Московської області Росії помер дід позивача ОСОБА_2, що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданного за актовим записом №514, що вчинений 15 листопада 2017 року, місце реєстрації смерті: Зарайський відділ ЗАГСу Головного управління ЗАГСу Московської області (а.с.6).

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,21га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Центральної сільської ради Снігурівського району, про що ним надано копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 07 липня 2003 року Снігурівським відділом земресурсів на підставі рішення №5 від 04 червня 2001 року Центральної сільради 15 сесії 23 скликання (а.с.11).

Позивач у відповідності до ст.1266 ЦК України є спадкоємцем за правом представлення після смерті матері ОСОБА_4 та доньки спадкодавця, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що складено відповідний запис №554 29 грудня 2016 року Каховським міським відділом державної реєстрації ктів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (а.с.7).

Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2, виданого Волинською сільською радою Каховського району Херсонської області 25 жовтня 1988 року, актовий запис №23, свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3, виданого 30 червня 1971 року Ст.Маячківською сільською радою Херсонської області за актовим записом №17 від 30 червня 1971 року (а.с.8).

Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину померлого не встановлено, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, про що свідчить лист завідувача Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В. від 04 грудня 2018 року №2977/01-16.

Як вбачається з довідки Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області від 28 січня 2019 року (а.с.25), ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_2, з 2003 року, але за вказаною адресою не проживав, знятий з реєстраційного обліку 03 січня 2019 року як померлий; на момент смерті ОСОБА_2 з ним проживали та були зареєстровані колишня дружина ОСОБА_7 та теща ОСОБА_8 За даними копії паспорту громадянина Росії, спадкодавець ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: Російська Федерація, АДРЕСА_1, з 02.09.2009 року, та згідно копії будинкової книги за вказаною адресою, на моменті смерті зареєстровані разом з ним особи відсутні.

Листом державного нотаріуса Снігурівської державної нотаріальної контори від 23 жовтня 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда за пропуском встановленого законом шестимісячного строку для відповідного звернення (а.с.10).

Між сторонами мають місце правовідносини, що виникають зі спадкових прав.

Оскільки спадкодавець, якому належало майно на території

України, мав останнє місце проживання на території іноземної

держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону

України "Про міжнародне приватне право" (статті 70-

71).

З урахуванням положень Закону України "Про міжнародне

приватне право" спадкові відносини регулюються правом

держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання (стаття

70). Спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на

території якої знаходиться це майно, а рухомого майна, яке

підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України (стаття 71).

В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом або за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За нормою ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - ст.1270 ЦК України.

Частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи спір про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обов"язок доведення поважності пропущеного строку покладається на спадкоємця.

Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач послався на перебування по роду своїй діяльності у відрядженні за кордоном з 14 січня 2018 року по 06 серпня 2018 року, на підтвердження чого ним надано копію послужної книжки моряка, датою видачі 22 вересня 2006 року, бланк №0015511, та довідку про плавання (а.с.12-13), згідно з якими останній влаштувався на судно 14 січня 2018 року та звільнився з судна 06 серпня 2018 року.

Враховуючи вище наведені причини пропуску позивачем строку на прийняття спадщини, які суд вважає поважними, тривалість строку, що пропущено, враховуючи, що інших спадкоємців немає, а відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог й поновлення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда.

На прохання позивача суд не стягує з відповідача судовий збір.

Керуючись ст.ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Центральної сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовільнити.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, надати три місяці додаткового строку для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті діда ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Судові витрати з відповідача не стягувати на прохання позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дати складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 05.04.2019р.

Суддя