Постанова

Іменем України

28 березня 2019 року

м. Київ

справа № 569/8345/16-ц

провадження № 61-1043св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6;

відповідачі: Горбаківська сільська рада Гощанського району Рівненської області, комунальне підприємство «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, на рішення Рівненського міського районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 30 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області, комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» про визнання дій протиправними та зобов'язання внести зміни до технічного паспорту.

Позовна заява мотивована тим, що 11 вересня 2008 року на підставі розпорядження органу приватизації № 126 від 06 серпня 2008 року виконавчим комітетом Горбаківської сільської ради на ім'я ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 загальною площею - 62,2 кв. м, житловою площею - 38,7 кв. м. З матеріалів позовної заяви ОСОБА_8 від 11 листопада 2014 року про усунення перешкод у користуванні майном їм стало відомо, що Горбаківською сільською радою було видано 06 серпня 2008 року ОСОБА_8 довідку № 2378 про склад сім'ї наймача ізольованої квартири та займані ним приміщення, до якої неправомірно було внесено як допоміжні приміщення сарай «В» площею 24,6 кв. м, сарай «в» площею 9,9 кв. м, погріб «Пг/в» площею 11,9 кв. м. КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» на підставі вищезгаданої довідки до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, виготовленого КП РО БГІ від 06 серпня 2008 року, неправомірно віднесено, вписано від руки, як допоміжні приміщення: сарай «В» площею 24,6 кв. м, сарай «в» площею 9,9 кв. м та погріб «Пг/в» площею 11,9 кв. м.

Позивачі вважають, що вказаними діями відповідачів порушені їх права, оскільки вони користуються вказаними приміщеннями, літньою кухнею з верандою та погребом з 1987 року.

У зв'язку з наведеним просили суд визнати дії Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області щодо видачі 06 серпня 2008 року ОСОБА_8 довідки № 2378 про склад сім'ї наймача ізольованої квартири та займані ним приміщення в частині внесення як допоміжних приміщень до квартири АДРЕСА_1, сараю «В» площею 24,6 кв. м, сараю «в» площею 9,9 кв. м та погребу «Пг/в» площею 11,9 кв. м, неправомірними;

визнати дії КП Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради в частині внесення до технічного паспорту, виготовленого станом 06 серпня 2008 року на квартиру АДРЕСА_1 як допоміжних приміщень до квартири сараю «В» площею 24,6 кв. м, сараю «в» площею 9,9 кв. м та погребу «Пг/в» площею 11,9 кв. м, неправомірними;

зобов'язати КП Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради внести зміни до технічного паспорту, виготовленого станом 06 серпня 2008 року, на квартиру АДРЕСА_1 шляхом виключення відомостей про сарай «В» площею 24,6 кв. м, сарай «в» площею 9,9 кв. м та погріб, позначений літерою «Пг/в» площею 11,9 кв. м.

Рішенням Рівненського міського районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 30 листопада 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачами не надано достатніх належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували порушення їх прав.

У березні 2018 року представник ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_7 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що спірні приміщення на час приватизації квартири ОСОБА_8 належали на праві власності Горбаківській сільській раді і в послідуючому були приватизовані ОСОБА_8 як майно комунальної власності, однак приватизація майна комунальної власності (спірних приміщень) відбуватись з порушенням порядку, передбаченого Законом України «Про приватизацію державного майна». Відчуження спірного майна мало відбуватись шляхом прийняття Горбаківською сільською радою на сесії рішення про відчуження об'єкта комунальної власності, його продажу на аукціоні за конкурсом з подальшим укладенням відповідного договору купівлі-продажу. Оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування відсутнє, то відповідачі в порушення вимог закону внесли спірні приміщення до довідки про склад сім'ї ОСОБА_8 Крім того, спірні приміщення не є сараями, оскільки сарай «В» площею 24,6 кв. м має всі ознаки літньої кухні з верандою та погребом. Факт їх користування спірними приміщеннями з 1987 року підтверджений свідками.

Відзиви на касаційну каргу не надходили.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У частині першій статті 400 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 11 вересня 2008 року на підставі розпорядження органу приватизації № 126 від 06 серпня 2008 року виконавчим комітетом Горбаківської сільської ради на ім'я ОСОБА_8 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 загальною площею - 62,2 кв. м, житловою площею - 38,7 кв. м (а. с. 10).

Горбаківською сільською рада Гощанського району Рівненської області 06 серпня 2008 року ОСОБА_8 видано довідку № 2378 про склад сім'ї наймача ізольованої квартири та займані ним приміщення, до якої було внесено як допоміжні приміщення сарай «В» площею 24,6 кв. м, сарай «в» площею 9,9 кв. м, погріб «Пг/в» площею 11,9 кв. м.

КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" на підставі довідки № 2378 до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, виготовленого КП РО БГІ від 06 серпня 2008 року, внесено як допоміжні такі прміщення: сарай «В» площею 24,6 кв. м, сарай «в» площею 9,9 кв. м та погріб «Пг/в» площею 11,9 кв. м (а. с. 7-9).

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішенням Гощанського районного суду від 21 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 15 червня 2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 до ОСОБА_8, Горбакіської сільської ради про визнання недійсним та скасування розпорядження Горбаківської сільської ради від 06 серпня 2008 року № 126 про передачу у приватну власність ОСОБА_8 квартири АДРЕСА_1 та скасування свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, виданого 11 вересня 2008 року виконкомом Горбаківської сільської ради на ім'я ОСОБА_8, відмовлено (справа № 557/133/15-ц).

При розгляді зазначеної справи судами встановлено, що спірні приміщенням не є допоміжними і у них не знаходиться технічне обладнання будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно-гігієнічних умов і безпечної експлуатації квартир тощо), без доступу до яких експлуатація житлового будинку є неможливою, також вони не використовувались для обслуговування будинку. Тому спірні господарські будівлі не є спільною частковою власністю власників приватизованих квартир. Позивачі не довели та не надали суду доказів, що сараї є допоміжним приміщенням до будинку АДРЕСА_1, і що вони ними користуються на законних підставах, оскільки правом на приватизацію вони скористалися набагато раніше відповідача і права на спірні господарські споруди не набували, як і не ставили взагалі такого питання. Спірні приміщення є власністю ОСОБА_8.(а. с. 11-18).

Крім того, рішенням Гощанського районного суду від 10 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2016 року, позов ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 про уснення перешкод у користуванні майном задоволено. Зобов'язано ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні господарськими будівлями: сараєм (позначений в технічному паспорті буквою "В") площею 24,6 кв. м та сараєм (позначений в технічному паспорті буквою "в") площею 9,9 кв. м, що знаходяться в АДРЕСА_1 і перебувають у приватній власності ОСОБА_8, звільнивши вказані приміщення (справа № 557/1583/14-ц) (а. с. 54-57).

Згідно з частиною третьою статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до відомостей єдиного державного реєстру судових рішень постановою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року рішенням Гощанського районного суду від 10 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 27 квітня 2016 року залишено без змін.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляійний суд, врахувавши ту обставину, що судами при розгляді справ № 557/1583/14-ц та № 557/133/15-ц була надана оцінка правомірності набуття у власність ОСОБА_8 спірних допоміжних приміщень, надавши оцінку поданим сторонами доказам відповідно до вимог статті 212 ЦПК України 2004 року, дійшов обгрунтованого висновку, що позивачі не надали суду достатніх і належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість заявлених позовних вимог, що є їх процесуальним обов'язком (статті 10, 60 ЦПК України 2004 року).

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам апеляційної скарги, були предметом дослідження й оцінки, які апеляційним судом обґрунтовано спростовані, та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

За вказаних обставин, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій, оскільки такі є законними та обґрунтованими, постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі

колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського районного суду Рівненської області від 03 жовтня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 30 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю.Мартєв

С. П.Штелик