Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3178/18

номер провадження 2/695/282/19

11 січня 2019 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Середи Л.В.

за участю секретаря - Оніщенко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідача на користь позивача на підставі виконавчого листа по справі №695/1206/16-ц стягувалися аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача.

У зв'язку із досягненням ОСОБА_3 повноліття, стягнення аліментів на її утримання було припинено.

Позивач наполягає, що станом на час звернення позивача до суду ОСОБА_3 навчалася в Золотоніському коледжі ветеринарної медицини Білоцерківського національного аграрного університету, денної форми навчання на ІІ курсі за державним замовленням. Оскільки дочка сторін по справі навчається на денній формі навчання, вона не може забезпечувати себе самостійно, а тому потребує матеріальної допомоги зі сторони своїх батьків. Відповідач матеріально нічим не допомагає, а коштів позивача критично не вистачає на належне утримання своєї повнолітньої дочки, а тому ОСОБА_1 звернулася до суду із відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання із відповідача у примусовому порядку починаючи стягнення із часу досягнення дочкою сторін повноліття.

Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін на підставі ухвали суду від 18.10.2018 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направив, хоча був повідомлений про розгляд вказаної справи належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження (серії НОМЕР_1 від 10.009.2000 року) ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 а її батьком зазначений ОСОБА_2.

Як вбачається з довідки Золотоніського коледжу ветеринарної медицини Білоцеррківського національного аграрного університету №130 від 07.08.2018 року ОСОБА_3 навчається на 2 курсі денного відділення з терміном закінчення навчання 30 червня 2020 року.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_3 є дочкою відповідача по справі, яка досягла повноліття та навчається в навчальному закладі за денною формою навчання.

Відповідно до ст.,ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином та з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина.

Із норм СК України вбачається, що утримання дітей, надання їм необхідного матеріального забезпечення, в тому числі в період навчання у навчальному закладі покладається на обох батьків та не може бути покладено на одного із них.

Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

При визначені розміру аліментів на утримання дочки сторін, що продовжує навчання, суд враховує матеріальне становище відповідача, оскільки відповідач є працездатним та матеріально забезпеченим, так як доказів про своє скрутне матеріальне становище, як підстава для відмови в задоволенні позову, на яку посилався останній під час розгляду справи, суду не надав.

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Разом з тим, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України з обов'язковим дотриманням норм чинного законодавства.

Так при розгляді вказаної справи суд враховує, що згідно з нормами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач у своєму позові посилалася на те, що відповідач має постійний, стабільний заробіток, оскільки працює в Литві в м. Рига, а тому може та зобов'язаний сплачувати аліменти у розмір 1/4 частини всіх видів заробітку.

Однак жодного доказу отримання належного доходу відповідачем, який буде достатній для сплати суми аліментів в заявленому розмірі, позивачем суду не надано.

Більше того, як вбачається із довідки-розрахунку заборгованості по аліментах №1186 від 02.11.2017 року, із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються також аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3. Вказана обставина також не заперечується і позивачем по справі, про що остання також зазначала в своїй позовній заяві.

Таким чином судом встановлено, що відповідач по справі вже має аліментні зобов'язання, які безумовно впливають на його матеріальний стан, що не може бути залишено поза увагою суду.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того ч. 1 ст. 198 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Нормами ст. 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до п. 20 роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Враховуючи обставини зазначені вище, суд вважає, що повнолітня дочка сторін по справі, яка навчається на денній формі навчання безумовно потребує допомоги від своїх батьків, та враховуючи, що мати, допомогу надає, але її недостатньо, суд вважає, що батько має можливість та зобов'язаний надавати допомогу повнолітній дочці, яка навчається, оскільки доказів зворотного суду не надав. Однак розмір аліментів, який заявлений позивачем є не обґрунтованим, а тому суд приходить до висновку, що із відповідача необхідно стягувати 1/6 частину всіх видів його заробітку, що буде відповідати як інтересам сторін по справі так і повнолітньої ОСОБА_3

Суд також не може погодитися із вимогами позивача про стягнення аліментів саме із дати досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Так із матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом про захист своїх прав 01.10.2018 року, а просить стягувати аліменти із 10.09.2018 року.

Нормами ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Виходячи із змісту вказаної статті вбачається, що одним із способів захисту одержувача аліментів, є передбачена законом можливість стягнення аліментів за минулий час. Стягнення аліментів за час, що передує пред'явлення позову є можливим у порядку виключення і лише за наявності такої умови, як те, що позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати

Присудження аліментів за минулий час є правом, а не обов'язком суду, і суд, виходячи із конкретних обставин справи та наявності відповідних належних доказів винних дій відповідача, може присудити аліменти за минулий час, або відмовити у задоволенні таких позовних вимог.

Разом із тим матеріали справи не містять жодних доказів того, що позивач вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням відповідача від їх сплати.

Таким чином вказана вимога не може бути задоволена, оскільки не підтверджується жодними доказами по справі.

Таким чином суд стягує аліменти з дати подачі позовної заяви.

Суд також вважає, що з відповідача необхідно стягти судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 10,

ст., ст. 264, 265 ЦПК

України, ст. ст. 199, 200 СК України суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, що проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, починаючи стягнення з дати подання позову, тобто з 01.10.2018 року, і до закінчення навчання ОСОБА_3, але не більше ніж до досягнення останньою 23-річного віку.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави кошти по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., який сплатити на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код за , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів в порядку визначеному ст.,ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя: Середа Л.В