ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/1512/18 Номер провадження 22-ц/814/333/19Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко Т. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Панченка О.О., Триголова В.М.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2018 року ухвалену суддею Стрельченко Т.Г., повний текст ухвали складено - дати не вказано

по матеріалу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишено без руху (а.с. 23).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя повернуто позивачу .

Розяснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (а.с. 28).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що станом на 15 листопада 2018 року виявлені недоліки позовної заяви не усунуто, лише подано заяву про усунення недоліків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, яка, посилаючись на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що висновки суду не відповідають обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на виконання ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2018 року ОСОБА_2 подано до Новосанжарського районного суду Полтавської області заяву про усунення недоліків позовної заяви про поділ спільного майна подружжя. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги вимоги ч.2 ст. 176 ЦПК України, згідно якої, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент предявлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Крім цього, згідно п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справа» від 17.10.2014 року, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК). Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК). Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, вбачається, що 02 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя залишено без руху (а.с. 23).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя повернуто позивачу. Розяснено позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (а.с. 28).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки, зазначені в ухвалі суду від 05 листопада 2018 року, ОСОБА_2 у повному обсязі не усунуто, а тому наявні підстави для визнання даного позову неподаним та повернення його позивачу.

Проте, такий висновок суду першої інстанції не відповідає встановленим по справі обставинам та не ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту ухвали суду від 05 листопада 2018 року, підставами для залишення позовної заяви без руху є її невідповідність вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України, зокрема зазначено, що позивачем не додано документів про оцінку спірного майна, а тому є незрозумілим, як позивачем визначено суму судового збору; позовна заява не містить ціни позову, визначеного згідно ст. 176 ЦПК України; судовий збір сплачено не повністю; не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; не має підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви містить ст. 175 ЦПК України, згідно з якою у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. При цьому, позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

З матеріалу вбачається, що вказану ухвалу від 05 листопада 2018 року ОСОБА_2 отримала 09 листопада 2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 25).

15 листопада 2018 р. ОСОБА_2 надала суду першої інстанції заяву про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 26), в якій просила попередньо визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті на підставі вимог ч.2 ст. 176 ЦПК України, а також у підготовчому судовому засіданні вирішити питання про призначення відповідної судової експертизи щодо оцінки спірного майна з метою визначення ціни позову та сплати повного судового збору.

У звязку з неможливістю встановити ціну позову на момент предявлення позову, ОСОБА_2 був сплачений судовий збір у відповідності до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 704 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією від 02.11.2018 р. (а.с. 1).

Таким чином вбачається, що ОСОБА_2 надала суду достатні і вичерпні докази своєчасної сплати судового збору за розгляд позовної заяви, а саме оригінал квитанції № 2Р02205 від 02.11.2018 року, а також усунула виявлені судом недоліки позовної заяви.

Крім цього, у позові позивач вказала, що вона намагалася у добровільному порядку домовитися з відповідачем про поділ майна, але останній добровільно відмовляється його поділити, що вказує на вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору.

Щодо посилання суду на відсутність підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав, то предметом даного спору є поділ нерухомого майна садибного житлового будинку, розгляд якого проводиться за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням об»єкту нерухомості, тобто лише у Новосанжарському районному суді Полтавської області, що дає реальну можливість перевірити перебування інших позовів у провадженні даного суду.

Відповідно до вищевикладеного, при постановленні ухвали про залишення позову без руху, а у подальшому повертаючи позовну заяву на підставі ст.185 ЦПК України, суд першої інстанції не врахував вказаних обставин та безпідставно залишив заяву без руху як таку, що не відповідає вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України, після чого передчасно та за відсутності законних підстав, постановив ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повернув її.

Оскільки ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку про її скасування та направлення матеріалів позову для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч. 1, 374 ч.1 п. 6, 379 ч.1 п. 3,4, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2018 року - скасувати і направити матеріали позову для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 січня 2019 року.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: Панченко О.О.

ОСОБА_4