Справа № 574/1155/18
Провадження №2/574/175/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

в присутності

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Буринського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 районна державна адміністрація Сумської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що 24.08.1995 року померла її мати ОСОБА_4, у звязку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №021391. Після смерті останньої спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_5, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцем першої черги за законом, але юридично не оформив і помер 19.12.2005 року. Вона прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до органів нотаріату, будучи спадкоємцем за заповітом і отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Разом з тим, оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай) в нотаріальній конторі вона не може, оскільки вище зазначений сертифікат був виданий вже після смерті спадкодавця. Крім того, дана спадщина у вигляді земельної частки (паю) рішенням Буринського районного суду від 26.03.2012 року була визнана відумерлою і передана у власність територіальної громади Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, яке було скасоване постановою Апеляційного суду Сумської області від 06.06.2018 року. Просила визнати за нею право на цю земельну частку (пай) розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості.

Представник позивачки ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради про розгляд справи повідомлений належним чином, в судове засідання не явився по невідомій причині, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, відзив на позовну заяву не надав. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у його відсутності за наявними доказами.

Представник третьої особи ОСОБА_3 РДА в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зокрема, судом встановлено, що 24 серпня 1995 року померла мати позивачки ОСОБА_4, яка мешкала в с.Червона Слобода, Буринського району, Сумської області, у звязку з чим відкрилася спадщина, до якої ввійшло, в тому числі, право на земельну частку (пай) , яка перебувала у колективній власності САПТЗТ «Колос» розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке посвідчено сертифікатом серії СМ №021391, яку прийняв чоловік останньої (батько позивачки) ОСОБА_5, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог ст.529, п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, які діяли на час відкриття спадщини, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, але юридично не оформив і помер 19 грудня 2005 року. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про смерть ОСОБА_5, та ОСОБА_4, копією сертифікату на право на земельну частку (пай), інформаційною довідкою про вартість земельної частки (паю), довідками Червонослобідської сільської ради, інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.6-7,12-13,16,53-56).

Після смерті ОСОБА_5 також відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло в тому числі, право на вище згадану земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_4, яку прийняла його дочка ОСОБА_2 - позивачка по справі подавши згідно ст.1269 ЦК України до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, будучи спадкоємцем за заповітом і на частину спадкового майна отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що підтверджується поясненнями представника позивачки, копією паспорта позивачаки, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5, копією заповіту, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, копіями свідоцтв про народження та одруження позивачки, довідкою Червонослобідської сільської ради, копією спадкової справи (а.с.5-6,8-10,15,17,44-52).

Разом з тим, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вище згадану земельну частку (пай), оскільки зазначений сертифікат виданий 02.04.1996 року, тобто після смерті ОСОБА_4, що також вбачається з розяснення приватного нотаріуса ОСОБА_6 за №134/02-14 від 08.02.2018 року (а.с.14).

Крім того, дана спадщина у вигляді земельної частки (паю) згідно рішення Буринського районного суду від 26.03.2012 року була визнана відумерлою і передана у власність територіальної громади Червонослобідської сільської ради Буринського району Сумської області, яке було скасоване постановою Апеляційного суду Сумської області від 06.06.2018 року, що підтверджується поясненнями представника позивачки, копією рішення Буринського районного суду та копією постанови Апеляційного суду Сумської області (а.с.19-21).

Однак право ОСОБА_4 на вказану земельну частку( пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95.

Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»).

Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, будучи колишнім членом КСП, пенсіонеркою, була включена до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000005, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» 17.05.1995 року і їй вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) , розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), був виданий вже після смерті, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай), архівною довідкою Червонослобідської сільської ради, копією державного акту на право колективної власності на землю та доданим до нього списком громадян, членів сільськогосподарських підприємств, в тому числі пенсіонерів (а.с.12,18,35-37).

Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином з огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість її вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.529,548,549 ЦК Української РСР, ст.ст. 392, 1218, 1233, 1269, 1297 ЦК України, ст. ст.22,23 ЗК України (1990 р. N 561-XII), ст.ст.81,126, 131 ЗК України, Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №66/94 від 10.11.1994 року, «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95, ст.5 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради Буринського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 районна державна адміністрація Сумської області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків), в порядку спадкування за заповітом після смерті 19.12.2005 року ОСОБА_5, право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності САПТЗТ «Колос» розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій 24.08.1995 року ОСОБА_4 на підставі сертифікату серії СМ №021391, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №318.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 04.03.2019 року.