печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Павленко В.О.,

справа № 757/39249/17-Ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання правочину недійсним,

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача Новосад Т.О.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк Кредит Дніпро» про визнання правочину недійсним, а саме договору поруки від 14.12.2012 року № 141212-П, укладеного між відповідачем «Банк Кредит Дніпро» та позивачем ОСОБА_1 з моменту укладення, оскільки він його не підписував. Вказував, що на час підписання договору він знаходився на поза межами території України.

Ухвалою суду від 11 липня 2017 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду на 13 вересня 2017 року (т. 1 а.с. 35).

Вказана ухвала оскаржувалась відповідачем в апеляційному порядку та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 3 листопада 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження (т. 1 а.с. 64).

Представником позивача ОСОБА_5 11 вересня 2017 року подане клопотання про витребування доказів у Державної прикордонної служби України - інформації щодо перетину кордону ОСОБА_1 за період з 1.12.2012 року по 31.12.2012 року (т. 1 а.с. 67-68).

26 січня 2018 року представником позивача ОСОБА_5 подане клопотання про витребування доказів у відповідача оригіналу договору поруки та призначення у справі судової почеркознавчої експертизи (т. 1 а.с. 92-95).

12 березня 2018 року представником відповідача ОСОБА_6 подане клопотання про виклик та допит позивача як свідка у справі (т. 1 а.с. 147), а також про витребування у Відділі примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України доказів - оригіналу довідки Державної прикордонної служби України від 13.06.2017 року щодо перетину кордону позивачем, що міститься в матеріалах виконавчого провадження № 53572817, відповідно до котрої відсутня інформація про перетин позивачем кордону, та у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Трубнікова С.О. - належним чином засвідчену копію нотаріально посвідченої довіреності на представництво інтересів ОСОБА_1 ОСОБА_8 від 23.02.2015 року, зареєстрованої в реєстрі № 416 (т. 1 а.с. 153).

12 березня 2018 року від представника відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив (т. 1 а.с. 159-160), відповідно до якого факт підписання та укладення оспорюваного договору ОСОБА_1 встановлено судовими рішеннями Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 у справі № 200/4400/13-ц, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.05.2017, Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року. Крім того, даних, щодо перетину позивачем кордону у базі даних немає. 23.02.2015 році позивач на території України видав довіреність на представництво його інтересів, що свідчить про його можливість 14.12.2012 року укласти оспорюваний договір поруки.

На підставі п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року у справі проведено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 13 березня 2018 року під час проведення підготовчого судового засідання витребувано:

1. у відповідача ПАТ «Банк Кредит Дніпро» оригінал договору поруки № 141212-П від 14.12.2012 року;

2. у Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину кордону ОСОБА_1 за період з 1.12.2012 року по даний час;

3. у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Трубнікова С.О. - належним чином засвідчену копію нотаріально посвідченої довіреності на представництво інтересів ОСОБА_1 ОСОБА_8 від 23.02.2015 року, зареєстрованої в реєстрі № 416 (т. 1 а.с. 182).

Ухвалою суду від 13 березня 2018 року, занесеною до протоколу судового засідання відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про допит позивача в якості свідка (т. 1 а.с. 182-183).

30 березня 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трубніковим С.О. надано суду копію нотаріально посвідченої довіреності на представництво інтересів ОСОБА_1 ОСОБА_8 від 23.02.2015 року, зареєстровану в реєстрі № 416 (т. 1 а.с. 189-200).

13 квітня 2018 року на виконання ухвали про витребування доказів представником відповідача ОСОБА_6 надано оригінал договору поруки та лист узгодження договору поруки (т. 1 а.с. 201-205).

Ухвалою суду від 13 квітня 2018 року повторно витребувано у Державної прикордонної служби України інформації щодо перетину кордону ОСОБА_1 за період з 1.12.2012 року по даний час (т. 1 а.с. 206), на що надано інформації про відсутність відомостей щодо перетину кордону позивачем (т. 1 а.с. 217).

14 травня 2018 року представником позивача надані суду додаткові документи з вільними та експерементальними зразками підпису позивача для призначення судової почеркознавчої експертизи, котрі долучені до справи (т. 1 а.с. 219-242).

Ухвалою суду від 14 травня 2018 року провадження у справі зупинено та призначено у судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у договорі поруки від 14 грудня 2012 року № 141212-П у графах «Поручитель» на першій, другій та третій сторінці договору поруки та графі «Підпис» розділу сім «Місцезнаходження та реквізити сторін» на третьому аркуші договору поруки ОСОБА_1 чи іншою особою (т. 1 а.с. 248-248а)?

Ухвалою суду від 10 серпня 2018 року після проведення експертизи провадження у справі поновлено та призначено справу до розгляду на 3 жовтня 2018 року (т. 2 а.с. 19).

16 листопада представником позивача ОСОБА_5 надано попередній розрахунок судових витрат (т. 2 а.с. 53).

Ухвалою суду від 16 листопада 2018 року закінчене підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 18 грудня 2018 року (т. 2 а.с. 54).

Ухвалами суду від 18 грудня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотань представника відповідача ОСОБА_9 про витребування доказів, повернення матеріалів цивільної справи та зупинення провадження (т. 2 а.с. 62-67, 74, 83).

3 грудня 2018 року від представника позивача ОСОБА_5 надійшла відповідь на відзив (т. 2 а.с. 69) .

Під час розгляду справи представником відповідача ОСОБА_9 заявлено відвід судді (т. 2 а.с. 7578), який ухвалою суду від 18 грудня 2018 року визнаний необґрунтованим (т. 2 а.с. 81) та у задоволенні якого ухвалою суду від 20 грудня 2018 року відмовлено (т. 2 а.с. 87).

22 грудня 2018 року провадження у справі поновлено та розгляд справи призначено на 14 січня 2019 року (т. 2 а.с. 91).

14 січня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_10 надійшло клопотання про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи, у задоволенні якого ухвалою суду від 14 січня 2019 року відмовлено.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Новосад Т.О. заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 у справі № 200/4400/13-ц, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.05.2017, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 030611-КЛТ від 03.06.2011р.:

- у сумі 5 235 997,36 грн. та 597 958,69 доларів США, що станом на 30.09.2013 р. складається із пені за користування кредитними коштами у сумі 4 929 255,91 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 306 741,45 грн. та відсотків за користування кредитними коштами у сумі 597 958,69 доларів США;

- у сумі 7 704 304,82 доларів США, що складається з несплаченої частки кредиту за Кредитним договором № 030611-КЛТ від 03.06.2011р. (т. 1 а.с. 8-14, 19-23).

Крім того, ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення суду першої відхилено, а рішення суду першої інстанції - залишено без змін (т. 1 а.с. 15-18).

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 7 лютого 2018 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 вересня 2017 року, яким стягнуто ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованість за кредитним договором № 030611-КЛТ від 03.06.2011р. за період з 1.09.2015 року по 30.03.2016 рік в сумі 591 500,80 доларів США, що станом на 19.05.2017 р. становило 14 939 676,48 грн. та судовий збір у розмірі 224 095,15 коп. (т. 1 а.с. 172-173).

В основу вказаних судових рішень покладено не виконання позичальником TOB «ТК «Урожай» перед кредитором ПАТ «Банк Кредит Дніпро» умов кредитного договору від 03.06.2011 року № 030611-КЛТ про надання відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в сумі 12 485 979,80 доларів США та оспорюваного договору поруки від № 141212-П, укладеного 14.12.2012 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 у забезпечення виконання кредитного договору (т. 1 а.с. 201-204).

Відповідно до даних висновку судової почеркознавчої експертизи № 12065/12066/18-32 від 12 липня 2018 року експертом встановлено, що підписи від імені ОСОБА_11 у наданому на дослідження документі виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів.

Підписи від імені ОСОБА_1 у договорі поруки від 14 грудня 2012 року № 141232-П у графах «поручитель» на першій, другій та третій сторінці договору поруки та в графі «підпис» розділі сім «місцезнаходження та реквізити сторін» на третьому аркуші, виконано не ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 3-10).

Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Враховуючи, що ОСОБА_1 заперечує дійсність договору поруки від № 141212-П, укладеного 14.12.2012 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1, вказаний договір укладений з порушенням положень ст. 203 ЦК України, а саме підписаний сторонньою особою, а не позивачем ОСОБА_1, то суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання договору поруки недійсним.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, як вбачається з ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року (т. 1 а.с. 15-18) ОСОБА_1 не був присутній під час судового розгляду справи № 200/4400/13-ц в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, у зв'язку з чим не міг під час розгляду справи в суді першої інстанції заявити клопотання, зокрема і про витребування оригіналу договору поруки та призначення у справі почеркознавчої експертизи для оспорення проставленого на договорі від його імені підпису.

Відповідні клопотання про витребування оригіналу договору поруки заявлялись представником позивача в суді апеляційної інстанції (т. 1 а.с. 27-32), проте у їх задоволенні було відмовлено, що не оспорюється сторонами в судовому засіданні.

Тому, суд не бере до уваги доводи представника відповідача про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з підстав встановлених судовими рішеннями, оскільки обставини, встановлені судовими рішеннями Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.10.2016 у справі № 200/4400/13-ц, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.05.2017, Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року щодо факту підписання та укладення оспорюваного договору саме позивачем ОСОБА_1, судами не вирішувалось.

Даних щодо перетину позивачем кордону України та його знаходження за межами території України на час підписання договору поруки суду не надані.

Всі відповіді Державної прикордонної служби України свідчать про неможливість надати таку інформації суду у зв'язку з тим, що такої інформації в базі даних не виявлено.

Тому, підписання 23.02.2015 року на території України позивачем довіреності на представництво його інтересів не може бути безперечним доказом підписання оспорюваного договору поруки 14.12.2012 року.

Крім того, в матеріалах справи наявні документи (заява ОСОБА_1 та експериментальні зразки його підпису), які засвідчені першим секретарем з консульських питань посольства України у Французькій Республіці, що підтверджує лише факт перебування позивача на час написання заяви та відібрання зразків його почерку поза межами території України.

Разом з тим, саме по собі перебування позивача ОСОБА_1 на час підписання оспорюваного договору поруки на території України чи поза її межами не впливає на факт недійсності договору поруки, оскільки відповідно до даних судової почеркознавчої експертизи оспорюваний договір поруки позивачем не підписувався, а підписаний іншою особою, у зв'язку з чим договорі поруки визнається недійсним.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. (т. 1 а.с. 640) та витрати на проведення експертизи у розмірі 6 435 грн. (т. 2 а.с. 2, 13), а всього 7 075 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 203, 207, 215, 547, ЦК України та ст. 12, 13, 81, 141-142, 200, 263-265, 267, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання правочину недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним з моменту укладення договір поруки від 14.12.2012 року № 141212-П, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 7 075 грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро»: 01601, м. Київ, вул. Мечникова, 3, код ЄРПОУ 14352406.

Суддя О.В.Батрин