Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2309/18
Провадження № 2/596/142/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Гусятинський районний суд Тернопільської області
в складі : головуючого суду ОСОБА_1
за участю секретаря Федорів О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-
Позивач ОСОБА_2 звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, посилаючись на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 31 грудня 1994 року по даний час .
За час шлюбу вони нажили спільне нерухоме майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в с.Личківці Гусятинського району по вулиці Садки ,5 . У вказане домоволодіння сімя вселилась та зареєструвалась в квітні 2006 року та проживать в ньому по даний час. Саме домоволодіння, за вкладені спільні кошти, придбали згідно договору купівлі-продажу від 11 квітня 2006 року, який було оформлено на відповідача та посвідчено приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу ОСОБА_4, а також зареєстровано 21.04.2006 року в Гусятинському районному комунальному бюро технічної інвентаризації. На даний час відповідач вже кілька років ніде не працює , постійно пиячить, витрачає всі можливі кошти з сімі на купівлю алкоголю, засмічує кімнату, в якій він живе. Він не дбає про матеріальне становище сімї, нищить майно в будинковолодінні. Оскільки вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу між ними цього майна, тому просить в судовому порядку поділити між ними житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , який було придбано за спільні кошти в шлюбі та визнати за нею право власності на Ѕ частку у вказаному домоволодінні, а іншу Ѕ частину спірного житлового будинку залишити у власності відповідачу.
В судове засідання сторони не зявились. Позивач ОСОБА_2 надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Не заперечувала щодо винесення заочного рішення в справі.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 грудня 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ИД № 259479, виданого 31 грудня 1994 року Личковецькою сільською радою Гусятинського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 14 (а.с. 11).
Сторони за час шлюбу (на підставі договору купівлі-продажу ВСР №766252 від 11 квітня 2006 року) набули у власність житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 5 по вул. Садки в селі Личківці Гусятинського району Тернопільської області, загальною площею 71,9 м2, житловою 43,2 м2 (а.с.7-10).
Як вбачається із висновку про ринкову вартість обєкту нерухомого майна від 27.04.2016 року ринкова вартість будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Садки в селі Личківці Гусятинського району Тернопільської області становить 155100 грн. (а.с.14).
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 10464724 від 21.04.2006 року власником домоволодіння № 5 по вул. Садки в селі Личківці Гусятинського району Тернопільської області є ОСОБА_3 (а.с.8).
У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об'єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Судом встановлено, що спірне домоволодіння набуте відповідачем за час шлюбу з позивачкою. Докази на спростування презумпції спільності майна, набутого подружжям у шлюбі - відсутні
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц., в постанові ОСОБА_5 Верховного Суду від 21 листопада 2018 рокуу справі № 372/504/17.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновкупро обгрунтованістьпозовних вимог, які підлягають до задоволення.
На підставі положень ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 775 грн. 50 коп.
Керуючись ст.ст.264-268, 280 ЦПК, ст.ст. 368-372 ЦК України, ст. ст. 60-71 Сімейного кодексу України, -
Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 71,9 м2, житловою 43,2 м2 , що знаходиться за адресою: вулиця Садки, будинок 5, с. Личківці, Гусятинський район, Тернопільська область.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 71,9 м2, житловою 43,2 м2 , що знаходиться за адресою: вулиця Садки, будинок 5, с. Личківці, Гусятинський район, Тернопільська область.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 775 грн. 50 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області.
Суддя: підпис
Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк