Справа № 526/2506/18
Провадження № 2/526/186/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

з участю секретаря Синепол С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади Сарівської сільської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про визнання права власності за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

до суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до територіальної громади Сарівської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю.

У позовній заяві позивач вказує, що у 1982 році вона придбала квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, власником якої було Колективне господарство ім. Фрунзе, у звязку з чим їй фактично передано вищевказане нерухоме майно, яке вона прийняла та розрахувалася за нього. У даній квартирі вона проживала, починаючи з 1980 року, проводила ремонт та проживає до цього часу. З метою переоформлення квартири позивач звернулася до керівництва ТОВ «Агро-Край» - правонаступника Колективного господарства ім. Фрунзе з проханням звернутися до нотаріуса для оформлення вказаного нерухомого майна на її імя, проте, як зясувалось, у ТОВ «Агро-Край» немає на квартиру жодних правовстановлюючих документів, тому спірний будинок є безхазяйною річчю. Колишній колгосп ім. Фрунзе господарським способом будував житловий будинок, будівництво якого закінчено у 70-х роках. Вона проживає та вільно користується квартирою протягом 38 років, яку не може оформити на себе, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів та належного власника. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру № 15, що знаходиться по вул. Генерала Ковальова, 11, в с. Сари Гадяцького району Полтавської області, за набувальною давністю.

ПозивачОСОБА_1 направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 надав заяву про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю без його участі, позовні вимоги позивача підтримує у повному обсязі.

Представник відповідачатериторіальної громадиСарівської сільської ради до суду не з'явився, направив заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника сільської ради.

Представник третьої особи ТОВ «Агро-Край» направив пояснення третьої особи, в яких зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Окрім того, вказав, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» створено 27.01.2017 року та не являється правонаступником жодної юридичної особи, у тому числі КСП ім. Фрунзе, КСП «Колос», ТОВ «Колос», СТОВ «Колос», тому в ТОВ «Агро-Край» не може бути документів на квартиру АДРЕСА_2, яка належала КСП ім. Фрунзе. Правонаступником КСП ім. Фрунзе в 1992 році став КСП Колос»; правонаступником КСП «Колос» стало СТОВ «Колос», у звязку з реорганізацією перетворення КСП у СТОВ. Постановою Господарського суду Полтавської області від 23.10.2012 ТОВ «Колос» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.09.2016 ліквідовано ТОВ «Колос» (с. Сари, Гадяцький район Полтавської області, ).

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали, вважає, що позовні вимогиОСОБА_1 до територіальної громади Сарівської сільської ради про визнання права власності за набувальною давністю підлягають до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 14.12.2018 № 3654/02-30, позивач ОСОБА_1 дійсно з 1980 року по даний час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 14.12.2018 № 3655/02-30, будинок за адресою: вул. Генерала Ковальова, 11, с. Сари Гадяцького району Полтавської області не перебуває на балансі Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області.

Технічний паспорт на квартиру № 15 в житловому будинку № 11, по вул. Генерала Ковальова, в с. Сари Гадяцького району Полтавської області виготовлений за заявою ОСОБА_1 станом на 17 серпня 2018 року.

Відповідно до даного паспортаАДРЕСА_3 в житловому будинку № 11, по вул. Генерала Ковальова, в с. Сари Гадяцького району Полтавської області розміщена на другому поверсі двохповерхового будинку та складається з: 1-а кімната площею 12,3 кв.м; 2-а кімната площею 16,9 кв.м.; кухня окрема площею 10,3 кв.м; ванна кімната площею 2,6 кв.м; вбиральня площею 1,1 кв.м; коридор площею 7,6 кв.м.; вбудована шафа площею 0,5 кв.м.; балкон лоджія 3,1 кв.м. Загальна площа квартири становить 54,4 кв.м, житлова площа складає 29,2 кв.м.

Відомості про державну реєстрацію спірного нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 відсутні, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 08.02.2019.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статтей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Відповідно до положень пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).

Можливість пред'явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв'язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно проживати у квартирі № 15 в житловому будинку № 11, по вул. Генерала Ковальова, в с. Сари Гадяцького району Полтавської області, суд вважає за можливе визнати за нею право власності за набувальною давністю на вказане нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 335, 344 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади Сарівської сільської ради, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» про визнання права власності за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 15, що знаходиться за адресою: вул. Генерала Ковальова, 11, с. Сари Гадяцького району Полтавської області, за набувальною давністю.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач територіальна громада Сарівської сільської ради, , місцезнаходження: с. Сари Гадяцького району Полтавської області.

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Край», , місцезнаходження: вул. Лохвицька, 29, м. Гадяч Полтавської області.

Головуючий Л. І. Тищенко