У Х В А Л А

08 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 725/5016/18

провадження № 61-6971ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20 грудня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи : Адвокатське об'єднання «Ліга Справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 130 642,10 грн заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що між ОСОБА_2 та Адвокатським об'єднанням «Ліга Справедливості» (далі - АО «Ліга Справедливості») укладено договори про надання правової допомоги від 02 березня 2015 року №02/03-15 та від 04 квітня 2015 року №04/04-15. 19 липня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» (далі - ТОВ «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості») набуло право вимоги за вказаними вище договорами згідно з договорами відступлення права вимоги від 19 липня 2018 року №19-07-18/2098 та № 2098-01. Відповідно до договором відступлення права вимоги від 19 липня 2018 року ТОВ «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» відступило право вимоги ОСОБА_1 за договорами №02/03-15 та №04/04-15. Посилаючись на те, що АО «Ліга Справедливості» виконало усі дії і відповідно до умов договору вона має право нараховувати штрафні санкції, а ОСОБА_2 надані йому послуги не оплатив, просила суд стягнути заборгованість, що складається з: 26 250,00 грн заборгованості за договором, 96 075,00 грн пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання та 8 317,00 грн інфляційних втрат.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20 грудня 2018 року у позові відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20 грудня 2018 року та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 34 567,10 грн заборгованості за договором про надання правової допомоги. У задоволенні іншої частини позову відмовити. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

02 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20 грудня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2019 року.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною дев'ятою статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено що з 1 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

З огляду на положення статті 19 у системному зв'язку з нормами статей 274, 389 та 394 ЦПК України, суд вправі віднести справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 130 642,10 грн заборгованості за договором про надання правової допомоги. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховним Судом також ураховано, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, судом не встановлено і представник заявника на такі не посилається.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20 грудня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2019 рокуу постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 20 грудня 2018 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи : Адвокатське об'єднання «Ліга Справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об'єднання адвокатів юристів «Ліга справедливості» про стягнення заборгованостівідмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник