Справа № 465/4418/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/350/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м.Львова від 16 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ЖДМ Україна» про стягнення безпідставно одержаних коштів,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) «ЖДМ Україна» 35000 грн. безпідставно одержаних грошових коштів, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що на протязі 2016-2017 років його тесть ОСОБА_2 перераховував на рахунок відповідача грошові кошти з його (позивача) платіжної карти, відкритої в ПриватБанку, через он-лайн систему «Приват 24».

Вважає, що відповідач не мав правових підстав приймати дані платежі, оскільки між ним (позивачем) та відповідачем відсутні будь-які цивільно-правові відносини.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 16.11.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апелянт зазначає, що суд при розгляді справи та прийняті рішення неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а висновки зроблені без належних та допустимих доказів.

Зазначає, що предметом позову було кондиційне зобов`язання внаслідок набуття відповідачем майна за відсутності правової підстави, а тому суд повинен був встановити факт набуття особою майна без достатніх правових підстав, при цьому, захищаючи право у спосіб, обраний самою потерпілою особою.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичного змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною 2 статті 11 ЦК України.

Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, або була відсутня взагалі.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі щодо зобов`язання повернути майно позивачу.

Враховуючи наведені вище норми матеріального права й те, що перерахунок коштів з платіжної картки позивача здійснювався з його відома та/або дозволу на виконання договірних зобов`язань, що підтверджено письмовими доказами, які досліджені судом першої інстанції, і не заперечується самим позивачем, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених позивачем вимог, оскільки норма ч.1 ст.1212 ЦК України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, що не перешкоджає позивачу захищати своє право у разі його порушення в інший, встановлений законом спосіб.

Безпідставними є доводи апелянта про порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону щодо долучення та/або дослідження доказів у справі, оскільки всі докази стороною відповідача були долучені до відзиву до позовної заяви, до закінчення підготовчого провадження і призначення справи до розгляду, який відбувався за участю позивача, що підтверджується протоколом судового засідання від 16.11.2018 року.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, давши належну правову оцінку доказам, які сторони подали в обгрунтування своїх вимог та заперечень, застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин, не допустив порушень норм процесуального закону, і дійшов правильних висновків по суті вирішення спору, які апелянтом не спростовані, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 16 листопада 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 31 травня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.