Справа № 496/3614/18
Провадження № 2/496/85/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

при секретарі - Дигуляр А.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.08.2016 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони мають різні характери, погляди на сімейне життя, на ведення спільного господарства. Подружжя припинили шлюбно-сімейні відносини та не підтримує їх. Через відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння, подальше сумісне життя та збереження сім'ї стало не можливим.

Позивач у судове засідання не з'явилась, але у своїй позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала (а.с. 3).

Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с. 24).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.08.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_6, актовий запис № 12 (а.с. 7).

У сторін по справі від шлюбу є спільна дитина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 (а.с. 8).

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони мають різні характери, погляди на сімейне життя, на ведення спільного господарства, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими та визнаними відповідачем, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України, ст. ст. 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_3) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3, проживає за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_4) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12 серпня 2016 року, зареєстрованого Виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 12.

Залишити позивачу прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.

15 січня 2019 року