КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/9089/17
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2605/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Смиковської Ірини Петрівни в інтересах публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року у складі судді Мирошниченко О.В.,

у справі за скаргою публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа: ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_3 від 14 квітня 2017 року про повернення виконавчого документам стягувачу у виконавчому проваджені № 52363543,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2017 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (надалі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося у суд зі скаргою на дії державного виконавця.

В обґрунтування скарги зазначено, що постанова державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кудрановського Ю.В. від 14 квітня 2017 року про повернення виконавчого документам стягувачу у виконавчому проваджені № 52363543 є незаконною, остільки державним виконавцем в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», не вчинено всіх необхідних дій, передбачених законом, для повного виконання судового рішення.

Скаржник просив:

- визнати незаконними дії державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кудрановського Ю.В. по виконавчому провадженню № 52363543 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14 квітня 2017 року;

- скасувати постанову державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кудрановського Ю.В. по виконавчому провадженню № 52363543 від 14 квітня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року відмовлено у задоволені скарги.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Родовід Банк», посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити ухвалу нового змісту, якою скаргу задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд не надав належної оцінки факту відсутності відомостей про проведення державним виконавцем встановлених законом перевірок з періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», крім тих, які зазначені в оскаржуваній ухвалі.

Посилаючись на те, що державним виконавцем були порушені вимоги ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», чим суттєво перешкоджено процесу виконання виконавчого провадження, а саме - не здійснені усі необхідні дії, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а державний виконавець недбало поставився до своїх прямих обов'язків, які були покладені на нього Державою, що призвело до порушення прав АТ « Родовід Банк», скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити.

Справа неодноразово призначалася до розгляду в суді апеляційної інстанції, проте в судові засідання сторони не з'являлися, причини неявки суд не повідомляли. Виклик ОСОБА_2 в судове засідання на 03 квітня 2019 року було здійснено шляхом направлення судової повістки за відомою у справі адресою його місця проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.155, 158-159).

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників судового розгляду справи.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно п. 9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року справа підлягає розгляду за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 447 ЦПК України (чинна редакція) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України (чинна редакція), скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Зазначені норми ЦПК України є аналогічними до ст. ст. 383, 384 ЦПК України 2004 року, в редакції, яка діяла на час звернення у суд із скаргою.

Відповідно до п. 12 керівних роз'яснень, які містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК2004 року), незалежно від місця виконання судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи, 26 вересня 2016 року до Бучанського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшла заява ПАТ «Родовід Банк» про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 12 червня 2013 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» грошових коштів у розмірі 938 047 грн. 65 коп. (а.с.54).

Відмовляючи у задоволенні скарги районний суд виходив з того, що державним виконавцем вчинено всіх можливих дій для встановлення майна, активів боржника, на яке б можливо було б звернути стягнення, однак таке майно у ОСОБА_2 відсутнє, а отже, при винесенні 14 квітня 2017 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, внаслідок чого право заявника у даному випадку порушено не було.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо, враховуючи наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Право на справедливий суд, яке гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в практиці Європейського суду з прав людини розуміється у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії» наголошував, що право на звернення до суду, гарантовані статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов'язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого з самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Постановою державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кудрановського Ю.В. від 27 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження №52363543 з примусового виконання виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого 12 червня 2013 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Родовід Банк» грошових коштів у розмірі 938 047 грн. 65 коп. (а.с.55).

Встановлено, що у виконавчому провадженні державним виконавцем направлено запит 20 жовтня 2016 року до Пенсійного фонду України відносно боржника ОСОБА_2 Інформація щодо боржника У Пенсійному фонду України відсутня (а.с.56).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що реєстровані на праві власності за ОСОБА_2 об'єкти нерухомого майна відсутні (а.с.57).

З листа Територіального сервісного центру № 3247 Регіонального сервісного центру в Київській області Міністерства внутрішніх справ України від 02 листопада 2016 року, слідує, що за боржником ОСОБА_2 транспортні засоби на праві власності не зареєстровано (а.с.59).

Постановою державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кудрановського Ю.В. від 21 листопада 2016 року накладено арешт на грошові кошти боржника, що розміщені на рахунках, відкритих AT «Райффайзен банк Аваль», ПАТ КБ «ПриватБанк», інформацію на наявність яких державним виконавцем 21 листопада 2016 року отримано із Державної податкової служби України (а.с.61-63).

Також, 22 листопада 2016 року та 05 грудня 2016 року складено та направлено розпорядження про перерахування грошових коштів, а також платіжні вимоги до банківських установ щодо стягнення боргу за виконавчим листом (а.с.64,67-69).

Так, згідно платіжної вимоги № 1240/3 від 22 листопада 2016 року, AT «Райффайзен Банк Аваль» 30 листопада 2016 року перераховано в якості часткової оплати грошові розмірі 13 635 грн. 80 коп. та 563 грн. 99 коп. (а.с.70,71).

Інші платіжні вимоги залишились без виконання у зв'язку із відсутністю на рахунках боржника (а.с.72-77).

Згідно акту державного виконавця від 13 квітня 2017 року, виходом державного виконавця за адресою: АДРЕСА_1, майна боржника, на яке б можливо було б звернути стягнення, не виявлено (а.с.78).

Постановою державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кудрановського Ю.В. від 14 квітня 2017 року виконавчий лист від 12 червня 2013 року повернуто стягувачу у зв'язку із відсутністю у боржника майна, на яке б можливо було б звернути стягнення (а.с.80 на зв.).

Разом з тим, відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно абзацу 2 пункту 1 розділ II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов'язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали не враховано зазначене, не надано належної оцінки факту відсутності відомостей про проведення державним виконавцем встановлених законом перевірок майнового стану із визначеною законом періодичністю.

Долучені до справи матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що державний виконавець з моменту відкриття виконавчого провадження - 27 вересня 2016 року і до 14 квітня 2017 року - повернення виконавчого документа стягувачу, лише один раз вчинив дії, передбачені ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Викладені обставини свідчать про те, що державним виконавцем оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа винесена передчасно, а отже, мали місце бездіяльність виконавця, що є недопустимим.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Враховуючи вищенаведене та матеріали справи, у їх сукупності, а також відсутність належних та допустимих доказів здійснення ним усіх необхідних дій, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження», колегія суддів визнає обґрунтованими вимоги скарги ПАТ «Родовід Банк» на дії державного виконавця.

Згідно ст. 379 ЦПК підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення скарги ПАТ «Родовід Банк» й визнання незаконними дій державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кудрановського Ю.В. по виконавчому провадженню № 52363543 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14 квітня 2017 року, а також скасування постанови державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кудрановського Ю.В. по виконавчому провадженню № 52363543 від 14 квітня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Смиковської Ірини Петрівни в інтересах публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 13 лютого 2018 року скасувати.

Постановити по справі ухвалу нового змісту, якою скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кудрановського Юрія Володимировича по виконавчому провадженню № 52363543 при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14 квітня 2017 року.

Скасувати постанову державного виконавця Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Кудрановського Юрія Володимировича по виконавчому провадженню № 52363543 від 14 квітня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 квітня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: