Справа №461/4824/18
Провадження №2/461/293/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі судових засідань Сидорак М.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Мельник Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 (адреса проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби (адреса місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул. Терещенківська, 11а, ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

встановив:

позивач 02.07.2018 року звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім», в якому просить стягнути з відповідача 20931,82 грн. матеріальної шкоди, 1600 грн. витрат на проведення експертизи, 935,87 грн. пені та 82,58 грн. - 3% річних за користування грошовими коштами.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 05.07.2018 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні.

12.07.2018 року представником позивача подано заяву про заміну первісного відповідача на належного відповідача, а саме Департамент патрульної поліції. У вказаній заяві також уточнено позовні вимоги, а саме позивач просить стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту у розмірі 42135,22 грн., 1600 грн. витрат на проведення експертизи.

Подано також уточнену позовну заяву до Департаменту патрульної поліції, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Державної казначейської служби, в якій просить стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту у розмірі 42135,22 грн., 1600 грн. витрат на проведення експертизи.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 січня 2018 року по вул. Дорошенка-Словацького у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», р.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_8 та автомобіля марки «Хюндай», р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Зазначає, що ОСОБА_8 під час ДТП перебував на службі на автомобілі, який належить Департаменту Патрульної Поліції. Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 227047, автомобіль Тойота Пріус, номерний знак НОМЕР_4 належить Департаменту Патрульної Поліції. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ № 72 від 28 лютого 2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «HYUNDAI Accent», реєстраційний номер НОМЕР_3, на момент дослідження становить 42 135 грн. 22 коп. З огляду на вищевикладене, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 20.09.2018 року клопотання представника позивача про заміну первісного відповідача задоволено, замінено первісного відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» на належного відповідача Департамент Патрульної поліції.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року у даній справі призначено судове засідання на 03.12.2018 року.

30.11.2018 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Зокрема зазначає, що вартість відновлювального ремонту не враховує фізичного зносу транспортного засобу на момент заподіяння шкоди. Натомість, 02 лютого страховик, керуючись Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, визначив розмір завданих позивачу збитків - 13894,95 грн. 07 лютого 2018 року позивач звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АК/5388345 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечено відповідальність відповідача за шкоду завдану автомобілем Toyota Prius, н.з. НОМЕР_4. У цій заяві позивач вказав розмір завданих йому збитків - 14 594,95 грн. (з урахуванням евакуації). Таким чином, позивач погодився із визначеним страховиком розміром завданих йому збитків. 01 серпня 2018 року страховик видав наказ №712-12706-В/1/1 про виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 14 594,95 грн. Отже, страховик у повному обсязі задоволив заяву позивача про виплату страхового відшкодування. Просить у задоволенні позову відмовити.

03.12.2018 року представником позивача подано відповідь на відзив. Зокрема зазначено, що дійсно в матеріалах справи знаходиться наказ №712-12706-В/1/1 про виплату страхового відшкодування, однак підтвердження виплати відсутнє.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити. Надали пояснення аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача під час розгляду справи проти задоволення позову заперечила, зазначивши, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів заподіяння зазначеної шкоди.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. Належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Клопотання про відкладення розгляду справи не подав, про причини неявки не повідомив. Пояснень відносно позовних вимог не подав.

Суд, вважає за можливе слухати справу у відсутності представника третьої особи, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 03 січня 2018 року по вул. Дорошенка-Словацького у м. Львові, керуючи службовим автомобілем марки «Тойота Пріус», р.н. НОМЕР_4, проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, а також увімкненою звуковою сиреною, не переконався в безпечності маневру, не забезпечив безпеки дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай», р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, завдавши автомобілям технічних пошкоджень, чим порушив п.1.5, п.3.1, п.2.3.б, п.8.7.3.е. Вказані обставини підтверджуються довідкою №227047 про дорожньо-транспортну пригоду від 26.06.2018 року, складеною Управлінням патрульної поліції у Львівській області.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 12.01.2018 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

З вищевикладеного вбачається, що на момент вчинення ДТП ОСОБА_8 перебував у трудових відносинах з відповідачем у справі. Автомобіль марки «Тойота Пріус», р.н. НОМЕР_4 на праві власності належить Департаменту Патрульної Поліції.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ № 72 від 28 лютого 2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «HYUNDAI Accent», реєстраційний номер НОМЕР_3, на момент дослідження становить 42 135 грн. 22 коп.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В постанові від 20.01.2016 року у справі № б-2808цс15 Верховний Суд України, зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути обмежено або припинено наявністю у останнього Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тобто винуватець дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому несе повну матеріальну відповідальність за шкоду, завдану потерпілому своїми неправомірними діями.

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У п.6 Пленуму ВСУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. № 4, зазначається, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК України. На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров'ю у зв'язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Відповідно до ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до положень ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до положень ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно п.1 до Положення про Державну Казначейську службу України, затвердженою Постановою КМУ від 15 квітня 2015 p., Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 43, 81 ЦПК України розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що посилання відповідача на те, що позивачу виплачено ПрАТ «Київський страховий дім» страхове відшкодування у розмірі 13894,95 грн. під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_4 було здійснено страхову виплату у вказаному розмірі, зокрема відсутні відповідні платіжні документи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_4 до Департаменту Патрульної Поліції слід задовольнити та стягнути з відповідача за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь позивача 42135,22 грн. матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 на рахунок експерта сплачено 1600,00 грн. за надання останнім послуг зі складання висновку експерта відносно автомобіля марки «Хюндай», р.н. ВС 7417 ЕА, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.139, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1600 грн. витрат за проведення експертизи.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 8-14, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_4 (адреса проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) до Департаменту Патрульної Поліції (адреса місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби (адреса місцезнаходження: 01601, м.Київ, вул. Терещенківська, 11а, ) про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_4 (адреса проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 42135,22 грн.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_4 (адреса проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 1600 грн. витрат на проведення експертизи.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: 03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_4 (адреса проживання: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Радченко В.Є.