Справа № 203/409/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська, в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Ркоян Ю.А.

за участю позивачки - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що з 26.12.2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двох малолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 На теперішні час відповідач пішов з сімї, діти залишились проживати разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач з дітьми не спілкується на допомоги на їх утримання не надає. Їх старший син ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю та через психічне захворювання потребує постійного контролю з боку дорослої особи. З цих підстав, вона не може працювати. Як внутрішньо переміщена особа не має на контрольованій території власного житла, а тому змушена орендувати квартиру. З огляду на це, також враховуючи, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, працює та має постійний дохід, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1626 грн. на кожну дитину, а також аліменти на її (позивачки) утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1921 грн. на весь час проживання з дитиною з інвалідністю.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просила задовольнити останній.

Відповідач під час розгляду справи в суді позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей. В частині стягнення аліментів на утримання позивачки проти позову заперечував, посилаючись на те, що з позивачкою не проживає, має намір розірвати шлюбу, а тому не зобовязаний утримувати останню.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріал справи, що сторони з 26.12.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною з інвалідністю, перебуває на обліку у дитячого лікаря-психіатра.

Також сторонами не заперечувалось, що на теперішній час шлюбні відносини між ними припинено, вони проживають окремо. Діти залишились проживати разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні.

Крім того, відповідачем не заперечувалось, що на теперішній час він працює та має постійний дохід.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст.183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Крім того, відповідно до ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до ч.1 ст.80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

З урахуванням зазначених вище обставин та наведених положень законодавства, враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, інших осіб на утриманні не має, суд приходить до висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та на утримання позивачки, з якою проживає дитина з інвалідністю, що згідно довідки КЗ «ДМП №1» Дніпровської міської ради від 22.02.2019 року потребує постійного догляду.

В своєму позові позивачка просила визначити розмір аліментів на утримання дітей та ї утримання в твердій грошовій сумі. Поряд з цим, суд враховує , що відповідач працює та має постійний дохід. В звязку з чим, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у часті від його заробітку (доходу).

Крім того, позивачка просила визначити аліменти на кожну дитину окремо, що не узгоджується з приписами ч.2 ст.183 СК України, відповідно до якої якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В звязку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей в єдиній частці в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31.01.2019 року (дня предявлення позову) та до досягнення дітьми повноліття.

Також з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 31.01.2019 року та на весь час проживання позивачки із дитиною з інвалідністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп. (по 768 грн. 40 грн. за кожну із двох задоволених позовних вимог).

Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.80,88,141,180,181,182,183,184,185,191 СК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141,258, 259,263-268,430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_6 Ірфанівни до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та дружини задовольнити частково.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (зареєстрований: 83110, м.Донецьк, вул.Прожекторна,18/7, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) на користь позивачки ОСОБА_1 (зареєстрована: 86140, Донецька область, м.Макіїївка, вул.Орджонікідзе,15, проживає: 49006, м.Дніпро, вул.Юрія Савченка,97-А/7, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в єдиній частці в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 січня 2019 року та до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (зареєстрований: 83110, м.Донецьк, вул.Прожекторна,18/7, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) на користь позивачки ОСОБА_1 (зареєстрована: 86140, Донецька область, м.Макіїївка, вул.Орджонікідзе,15, проживає: 49006, м.Дніпро, вул.Юрія Савченка,97-А/7, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 31 січня 2019 року та на весь час проживання із дитиною з інвалідністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 (зареєстрований: 83110, м.Донецьк, вул.Прожекторна,18/7, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02 квітня 2019 року.

Суддя С.Ю.Казак