Справа № 199/8760/18
(2/199/21/19)
РІШЕННЯ

Іменем України

26.03.2019 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Гасанової М.Ю.

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 28.08.1984 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3, який був розірваний 17.01.2018 року на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі судового наказу, виданого 27.08.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, з позивача стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на вік, незадовільний стан здоровя, умови проживання та скрутне матеріальне становище, позивач звернувся із даним позовом до суду та просить суд змінити розмір визначених у судовому наказі аліментів, з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на 1/16 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідачка надала до суду відзив, у якому зазначила, що посилання позивача на те, що квартира, у якій проживає відповідачки з донькою, є особистою власністю позивача, не відповідає дійсності, оскільки вказана квартира була придбана ними за час шлюбу та є спільною власністю подружжя. Незважаючи на те, що ОСОБА_1 на даний час зареєстрований у зазначеній квартирі за адресою: м.Дніпро, вул.Дементьєва, 12/137, однак сам пішов із сімї та проживає разом з іншою жінкою у її квартирі, а не винаймає житло за 5 тис. гривень, як зазначає у позові. Добровільно аліменти позивач не сплачує, тому вона була змушена звернутися із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1, оскільки він працює на даний час та отримує пенсію. Посилаючись на вказані обставини, відповідачка ОСОБА_3 просила суд відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні позивач позовну заяву підтримав, просив її задовольнити та додатково зазначив, що він є інвалідом 3 групи, отримує пенсію у розмірі 2400 грн. та, незважаючи на поганий стан здоровя, змушений працювати, заробітна плата на теперішній час становить 15 000 гривень. Він має іншу дружину, яка допомагала йому під час хвороби, коли у нього стався інсульт. На теперішній час відповідачка з донькою проживає у трикімнатній квартирі, з якої його вигнала. Із позовом про вселення він не звертався, оскільки не хотів травмувати дитину. У звязку зі станом здоровя та потребу у лікуванні, він не може сплачувати аліменти у розмірі ј частини від усіх видів доходу, тому просив зменшити розмір стягнутих судом до 1/16 частини, що буде достатнім для утримання доньки та буде відповідати 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги також підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, вважає, що 1/16 частини відповідає 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідачка ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала у повному обсязі, просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити та зазначила, що на даний час вона працює та отримує мінімальну заробітну плату. Вона хоч і не є інвалідом, однак має онкологічне захворювання та перебуває на обліку у лікаря-онколога, у звязку з чим потребує значних витрат на лікування, проходила курс опромінення, про що надала відповідні докази. Чоловік пішов із сімї до іншої жінки та не надавав допомоги на утримання неповнолітньої доньки. Вона пропонувала йому перереєструвати взамін сплати аліментів на доньку його частину квартири, яка є спільною власністю подружжя та де вони з донькою зараз проживають, однак він не погоджується. Таким чином, у позивача є можливість та обовязок сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини від усіх видів його доходу, як того передбачає СК України. Зменшення розміру аліментів поставить доньку у скрутне матеріальне становище, бо вона сама не зможе її матеріально забезпечити.

Заслухавши думку сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1984 року, який був розірваний 17.01.2018 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська (а.с.17).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі судового наказу, виданого 27.08.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська (справа №199/4322/18 (2н/199/233/18), із ОСОБА_1 стягнуті на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.16).

Згідно зі ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Позивач зазначає про те, що він є пенсіонером та інвалідом третьої групи, несе значні витрати у звязку з лікуванням та орендою житла, однак суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів з цих підстав.

Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №13187 неврологічного відділення для хворих з гострим порушенням мозкового кровообігу, ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 09.08.2017 року по 18.08.2017 року, тобто до видачі судового наказу про стягнення аліментів, а отже погіршення чи поліпшення здоровя позивача з моменту прийняття рішення про стягнення аліментів належними та допустимими доказами позивачем не доведено (а.с.14).

Суд також критично оцінює визначені позивачем підстави для зміни розміру аліментів пенсійний вік, оскільки такого віку позивач досягнув 07.05.2014 року, а отже зміни матеріального становища з моменту прийняття рішення про стягнення аліментів належними та допустимими доказами позивачем також не доведено (а.с.12).

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 2 ст.16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Обовязковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджене порушення було обгрунтованим.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану субєктивних прав та обовязків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обовязку.

Отже, здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а суд, вирішуючи спір, зобовязаний надати субєктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Так, якщо особа вважає, що її субєктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізоване належним чином, або на неї протиправно поклали певний обовязок, така особа має право звертатися за судовим захистом.

У разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання про наявність порушеного субєктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішити спір.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Відповідно, з урахуванням відсутності належних та допустимих доказів по справі правові підстави для задоволення позову відсутні.

Так, зміна матеріального або сімейного стану батька дитини ОСОБА_1 та погіршення або поліпшення його здоровя та інших випадків, передбачених цим Кодексом, не встановлено. Позивач працює та отримує гідну заробітну плату в сумі 15 000 грн., про що сам повідомив суду, окрім цього отримує пенсію в сумі 2400 грн.. Доказів винаймання (оренди) житла суду не надав, має іншу сімю.

Інших осіб, які б перебували у нього на утриманні, та неповнолітніх дітей, не має.

Мати дитини ОСОБА_3 отримує мінімальну заробітну плату, хворіє та перебуває на обліку у лікаря-онколога, що підтверджується відповідними медичними документами. Таким чином, батьки неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, маючи певні захворювання та витрати на лікування свого здоровя, зобовязані у рівних частках нести витрати на утримання дитини та приймати участь у її вихованні і підготовці до дорослого життя, а зменшення розміру аліментів до 1/16 частки порушить, перш за все, інтереси неповнолітньої дитини на гідне життя та достатнє матеріальне забезпечення з боку її батька ОСОБА_1.

Окрім цього, на думку суду, незважаючи на стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини від усіх видів його доходів, отримані ним кошти перевищують у декілька разів прожитковий мінімум для повнолітньої людини в Україні, та є достатніми для задоволення ним життєво необхідних потреб.

Враховуючи викладене, судом у ході розгляду даної справи не встановлено суттєвих умов, які б могли бути підставою для зміни (зменшення) розміру аліментів, згідно з вимогами ч.1 ст.192 СК України, у звязку з чим позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 258, 262, 264-265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, ст.192 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: