КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5147/18
Провадження № 2/552/43/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2019 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі головуючого судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Рибальченко О.П., представника відповідача - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №6 цивільну справу за позовом Державного комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Будівельник» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська житлова компанія» про визнання ордеру недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державне комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська житлова компанія» про визнання ордеру недійсним. В своєму позові зазначив, що у ДК ЖЕП «Будівельник» перебуває у господарському відданні нерухоме майно, а саме будинок по АДРЕСА_1. 01.04.2011 року між ДК Житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник» та ТОВ «Управлінська житлова компанія» укладено договір за яким в управління Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська житлова компанія» було передано нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 згідно Додатку №1. 19.11.2013 року ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_1 на підставі ордеру виданого ТОВ «Управлінська житлова компанія», але при цьому відповідач не мав повноважень на видачу ордерів і не повідомив позивача про видачу ордеру. Просить задовольнити позов та визнати недійсним ордер на заселення від 19.11.2013 року який виданий на ім'я ОСОБА_2 ТОВ «Управлінська житлова компанія».

31.10.2018 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, просив відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності. В своєму відзиві відповідач посилається на ту обставину, що ордер на АДРЕСА_1 на підставі якого він був зареєстрований виданий в 2013 році. В грудні 2013 року було складено та підписано акт приймання - передачі основних засобів, документації, гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 від ТОВ «Управлінська житлова компанія» до ДК ЖЕП «Будівельник», тобто ще в 2013 році позивачу було відомо про видачу ордера.

07.11.2018 року відповідач ТОВ «Управлінська житлова компанія» подала відзив на позов,просить відмовити, в його задоволенні за безпідставністю. В своєму відзиві зазначає про те, що 01.04.2011 року між ТОВ «Управлінська житлова компанія» та ДК ЖЕП «Будівельник» укладено договір про надання послуг з управління будинком. На виконання умов договору ДК ЖЕП «Будівельник» передано на баланс ТОВ «Управлінська житлова компанія» житловий фонд, в тому числі і гуртожиток по АДРЕСА_1. Відповідно до п.16 ч.8 даного договору визначено про те,що ТОВ «Управлінська житлова компанія» зобов'язана вести облік осіб,які потребують поліпшення житлових умов, приймати рішення про надання вільного житла, видавати ордери та укладати договори найму житлових приміщень. Крім того, питання наявності повноважень у ТОВ «УЖК» неодноразово було предметом розгляду в суді. Крім того, відповідач зазначив про те, що 02.12.2013 року договір між ТОВ «Управлінська житлова компанія» та ДК ЖЕП «Будівельник» розірвано, житловий фонд передано на баланс ДК ЖЕП «Будівельник», отже з того часу позивачу стало відомо про видачу ордеру. Тобто позивач при подачі позову пропустив строк позовної давності.

В судове засідання представник позивача не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ТОВ «Управлінська житлова компанія» в судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві та просила відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.

Відповідно до ухвали суду від 25.09.2018 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідно до ухвали суду від 12.12.2018 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду.

Судом встановлено, що 01.04.2011 року між Державним комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Будівельник» та ТОВ «Управлінська житлова компанія» укладено договір про надання послуг з управління будинком,спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд. Згідно умов даного договору в управління ТОВ «Управлінська житлова компанія» передано гуртожиток по АДРЕСА_1.

Відповідно до п.16 ч.8 даного договору визначено про те,що ТОВ «Управлінська житлова компанія» зобов'язана вести облік мешканців,які потребують поліпшення житлових умов, приймати рішення про надання вільного житла, видавати ордери та укладати договори найму житлових приміщень державного житлового фонду.

В своєму позові позивач просить визнати недійсним ордер з тих підстав, що ТОВ «Управлінська житлова компанія» не мала повноважень на видачу ордерів. Враховуючи умови договору, який укладений між Державним комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Будівельник» та ТОВ «Управлінська житлова компанія» суд приходить до висновку про те, що дана обставина не може слугувати підставою для визнання ордеру недійним. Крім того, позивач не надав суду ордер, який він просить визнати недійсним.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що в 2013 році ТОВ «Управлінська житлова компанія» мала повноваження на видачу ордерів на зайняття кімнат у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1, про що прямо вказано у договорі від 01.04.2011 року. Інших підстав для визнання ордеру недійсним позивач не вказує. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати не підлягають до відшкодування.

Керуючись ст.81, 263-265 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач - Державне комунальне житлово-експлуатаційне підприємство «Будівельник», юридична адреса м. Полтава, а/с 195, .

Відповідач - ОСОБА_2, адреса АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська житлова компанія», юридична адреса м. Полтава, вул. Фрунзе,5, .

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14 січня 2019 року.

СУДДЯ МИРОНЕЦЬ О.К.