КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 755/11741/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3880/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Гончарука В.П., по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс» про витребування приміщень з чужого незаконного володіння та визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому зазначили, що 01 лютого 2017 року на підставі укладеного з ОСОБА_5 договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є., зареєстрований в реєстрі за № 91, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 набули у власність майно, а саме: приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 35,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00).

Право власності на приміщення перейшло до позивачів, про що нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є. було здійснено відповідний запис № 18805233 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Продавець ОСОБА_5 придбав дане приміщення у ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В.І., зареєстрованого в реєстрі за № 523.

У свою чергу, ОСОБА_4 придбав дане приміщення у ТОВ «Кліко Компані» на підставі договору купівлі-продажу від 15 грудня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мелеховою Л.Г, зареєстрованого в реєстрі за №3502.

Проте, за результатами розгляду скарги ліквідатора ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» Міністерством юстиції України було виданий наказ №1809/5 від 06 червня 2017 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 лютого 2017 року № 33659233, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є.

Тобто, на підставі зазначеного наказу №1809/5 від 06 червня 2017 року з реєстру був видалений запис про право власності на спірне приміщення, а також внесений запис про реєстрацію права власності на приміщення за невідомим для позивачів ТОВ «БК «Атекс».

В якості підстави виникнення права власності ТОВ «БК «Атекс» на приміщення, в наказі №1809/5 від 06 червня 2017 року було зазначено договір про припинення зобов'язань переданням відступного від 31 серпня 2016 року, що посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Мельником О.І., зареєстрований в реєстрі за №556. Такий договір був укладений між ТОВ «БК «Атекс» та ТОВ «Рубін Інвест».

За умовамицього договоруприміщення булопередане увласність ТОВ«БК «Атекс» від ТОВ «Рубін Інвест» в рахунок погашення заборгованості за договором позики.

Відповідно до п.1.1.2 договору відступного спірне приміщення начебто належало ТОВ «Рубін Інвест» на підставі протоколу Загальних зборів Засновників ТОВ «Рубін Інвест» від 18 серпня 2016 року та акту прийому-передачі нерухомого майна б/н від 18 серпня 2016 року.

Також, в договорі про припинення зобов'язання переданням відступного вказано, що ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» (кредитор) згоден на передачу йому ТОВ «Рубін Інвест» (боржник) нерухомого майна, яким є спірне приміщення НОМЕР_1.

Отже, ТОВ «Рубін Інвест» набуло право власності на приміщення від ОСОБА_4, який нібито вніс приміщення до статутного капіталу ТОВ «Рубін Інвест».

Відповідно до протоколу Загальних зборів Засновників ТОВ «Рубін Інвест» від 18 серпня 2016 року на зборах було прийнято рішення про, зокрема: (1) створення ТОВ «Рубін Інвест»; (2) утворення Статутного капіталу Товариства за рахунок наступного майна, що складає 100% статутного капіталу Товариства на момент його державної реєстрації: - майно учасника ОСОБА_4 - приміщення НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 особисто участі у Загальних зборах Засновників ТОВ «Рубін Інвест» 18 серпня 2016 року не брав, а діяв через представника - громадянина Республіки Молдова ОСОБА_11, який мав відповідні повноваження на підставі довіреності від 15 серпня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрованої в реєстрі за №743.

Також, відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна від 18 серпня 2016 року, ОСОБА_4, від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 15 серпня 2016 року діяв ОСОБА_11, передав ТОВ «Рубін Інвест» в якості внеску до статутного капіталу останнього приміщення НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, що належали ОСОБА_4 на праві власності. Даний акт від 18 серпня 2016 року від імені ОСОБА_4 також підписав громадянин Республіки Молдова ОСОБА_11.

Позивачі вказували, що ОСОБА_4 не підписував довіреності на ім'я громадянина Республіки Молдова ОСОБА_11, не наділяв його повноваженнями на прийняття рішень від його імені щодо створення Товариства, повноваженнями на представництво своїх інтересів з правом розпорядження належним йому майном (внесення нежитлових приміщень до статутного капіталу, підписання актів приймання-передачі майна), підписання від його імені протоколів загальних зборів учасників товариства, статутних документів та змін до них, відтак не приймав участі у Загальних зборах Засновників ТОВ «Рубін Інвест» 18 серпня 2016 року та не укладав жодних правочинів, у тому числі й щодо передачі до статутного капіталу ТОВ «Рубін Інвест» належних йому приміщень НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8.

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №8-4/2472 від 29 січня 2018 року здійснюючи дослідження належності підпису на довіреності ОСОБА_4, судовий експерт прийшов до однозначного висновку, що підпис від імені ОСОБА_4 на довіреності від 15 серпня 2016 року виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою.

Даний висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №8-4/2472 від 29 січня 2018 року узгоджується із аналогічним висновком експертного дослідження №8885, яке проводилось за заявою ОСОБА_4 про проведення почеркознавчого дослідження від 01 вересня 2017 року.

Позивачі також стверджували, що на момент укладення між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договору купівлі-продажу від 27 грудня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про право власності на приміщення за ТОВ «БК «Атекс» не було.

У липні 2018 року позивачам стало відомо, що з незалежних від них причин приміщення № НОМЕР_4 вибули з їх володіння поза межами їх волі та з 23 березня 2018 року право власності на приміщення перереєстроване на невідому особу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 2018 року з ТОВ «БК «Атекс», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., зареєстрованого в реєстрі за №526.

Позивачі вказували, що така реєстрація права власності на приміщення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 порушує права ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як законних власників, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, спірне приміщення вибуло з їх власності незаконно та поза їх волею. Дана обставина виникла на підставі довіреності від 15 серпня 2016 року на представництво інтересів першого власника спірних приміщень в ланцюгу відчуження, а саме ОСОБА_4, яку останній насправді ніколи не підписував.

Враховуючи викладене та посилаючись на положення ст. 55 Конституції України, ст.ст. 12, 15, 16, 30, 203, 215, 216, 330, 387, 388 Цивільного кодексу України, ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», позивачі просили витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 35,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00) шляхом визнання права власності на дане приміщення за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 35,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, приміщення НОМЕР_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1, а також стягнути з ОСОБА_1 судові витрати. (т.1 а.с.1-17)

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив, в якому посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що Міністерство юстиції України на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 06 червня 2017 року було прийнято рішення у формі наказу № 1809/5, відповідно до якого скаргу ТОВ «Будівельна Компанія «АТЕКС» від 11 травня 2017 року задоволено у повному обсязі та скасовано реєстрацію запису про право власності № 18351388 від 27 грудня 2016 року за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна 00, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 приміщення НОМЕР_4, зареєстрованого за ОСОБА_5, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В.І., на підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2016 року. Таким чином ОСОБА_1 вважав, що позивачі взагалі не мають право звертатися до суду з подібними вимогами, оскільки вони не є та ніколи не були власниками спірного приміщення. Вказував, що довіреність від 15 серпня 2016 року, на підставі якої довірена особа ОСОБА_4 внесла до статутного товариства ТОВ «Рубін Інвест» спірну нерухомість була оформлена нотаріально, посвідчена приватним нотаріусом і позивачами не надано доказів, що зазначена довіреність є підробним документом. У справі № 904/7274/17, що була предметом розгляду Господарського суду Дніпропетровської області, були досліджені обставини набуття права власності ОСОБА_5 і в цій справі обидва висновки стосовно підпису на довіреності ОСОБА_14 були досліджені судами трьох інстанцій, а відповідно до Постанови Верховного Суду від 08 травня 2018 року суд дав оцінку обом дослідженням, включаючи й висновок спеціаліста № 8885, зроблений на замовлення самого ОСОБА_4, та визнав ці докази суперечливими. Також, ОСОБА_1 посилаючись на те, що набув право власності на спірне приміщення на законних підставах, є добросовісним набувачем, тому вважав, що в даному випадку не існує виняткових умов, передбачених ст. 388 ЦК України. Крім цього, звернув увагу на ту обставину, що ТОВ "Рубін Інвест" та ТОВ "Будівельна компанія "Атекс" є припиненими, а тому реституцію в даному випадку не має можливості застосувати, як не має можливості застосування віндикації, оскільки вирішити питання про відшкодування добросовісному набувачеві понесених ним витрат на придбання майна суд не зможе, бо такі витрати має бути стягнено зі сторони, яка отримала кошти за недійсним правочином, або з особи, яка є винною в недійсності правочину, а цими особами є ТОВ "Рубін Інвест" та ТОВ "Будівельна компанія "Атекс". (т.1 а.с.164-170)

У відповіді на відзив відповідача представник позивачів - адвокат Столярчук І.В. зазначила, що право власності позивачів на спірне приміщення № НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано встановленим порядком, проте на підставі наказу Міністерства юстиції України №1809/5 від 06 червня 2017 року з реєстру був видалений запис про право власності на спірне приміщення, а також внесений запис про реєстрацію права власності на приміщення за ТОВ «БК «Атекс». Видалення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на спірне приміщення не позбавляє позивачів права володіння чужим майном, що передбачене ст. 398 ЦК України та не позбавляє права на захист такого права у порядку, що передбачений ст. 396 ЦК України, в т. ч. шляхом визнання права власності на це майно та витребування його з чужого незаконного володіння іншою особою. Вказувала, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року у справі №904/7274/17 визнано недійсним ланцюг правочинів, що став підставою для вибуття спірного нерухомого майна із володіння позивачів, а також встановлено обставин, що мають значення для вирішення даної справи, зокрема, що ОСОБА_4 не приймав участі у загальних зборах Товариства 18 та 19 серпня 2016 року, а отже, не підписував жодних правочинів, у тому числі й довіреності на ім'я ОСОБА_16. Посилання відповідача на обставини, що нібито були встановлені у рішенні Господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2017 року у справі №904/7274/17 не можуть вважатись доведеними та не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки таке рішення суду скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області, який 03 жовтня 2018 року розглянув справу та постановив нове рішення, яким фактично встановив обставини незаконного відчуження спірного нерухомого майна для третіх осіб. (т.1 а.с.218-225)

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Рубін Інвест», ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» про витребування приміщень з чужого незаконного володіння задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 35,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, прим. НОМЕР_1; шляхом визнання права власності на дане приміщення за ОСОБА_2 Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 35,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, прим. НОМЕР_1 за ОСОБА_1 Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1602 грн. 40 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1602 грн. 40 коп. (т.2 а.с.77-88)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, просив скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. На обґрунтування скарги зазначив, що суд неповно з'ясував обставини справи, не врахував фактичних обставин та доводів, які викладені у відзиві проти заявленого позову, а тому дійшов помилкового висновку про задоволення позову. Вказував, що суд першої інстанції не прийняв до уваги того, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 18351388 від 27 грудня 2016 року, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В.І. було скасовано наказом Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації № 1809/5 від 06 червня 2017 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», а тому позивачі взагалі не мають право звертатися з будь-якими вимогами стосовно спірного нерухомого майна, оскільки за ч. 1 ст. 4 ЦПК України звернутися до суду може особа за захистом саме своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стосовно довіреності від 15 серпня 2016 року, на підставі якої довіреною особою ОСОБА_4 - громадянином Республіки Молдова ОСОБА_11 було внесено до статутного фонду ТОВ «Рубін Інвест» спірну нерухомість, зазначив, що позивачами не надано належних та допустимих доказів того, що довіреність є підробленим документом і суд помилково посилався в рішенні, як на докази того, що зазначена довіреність є підробним документом, на висновок експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 8-4/2472 від 29 січня 2018 року, а також висновок експертного дослідження № 8885, який був складений експертом Незалежного інституту судових експертиз за заявою ОСОБА_4 про проведення почеркознавчого дослідження від 01 вересня 2017 року, оскільки перший висновок складений за результатами проведення експертизи в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000250, тому не може бути допустимим доказом у цій справі, а другий - висновок експертного дослідження та є відповідно висновком спеціаліста, а не судового експерта. При цьому, судом першої інстанції взагалі не взято до уваги наявність суперечливих між собою почеркознавчих експертиз. Вказував також, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року по справі № 904/7274/17 буде переглядатися в апеляційному порядку і відповідно до ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 30 листопада 2018 року по справі № 904/7274/17 дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року зупинено. Таким чином, рішення на яке посилаються позивачі, як на доказ правомірності своїх вимог не набрало законної сили. Вирішуючи спір суд першої інстанції повинен був встановити наявність у особи, яка звернулася до суду суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов. Відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов'язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов'язку від зобов'язаних осіб. (т.2 а.с.93-97)

Апеляційні скарги від інших осіб, які беруть участь у справі на вказане рішення суду не надходили.

Представник позивачів - адвокат Столярчук І.В. подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому із посиланням на необґрунтованість та безпідставність доводів апеляційної скарги просила залишити її без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року залишити без змін. (т.2 а.с.118-125)

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 - адвокат Пєвцова О.П., адвокат Соловей Ю.А. підтримали скаргу і просили її задовольнити, представник позивачів - адвокат Столярчук І.В. заперечувала проти скарги і просила залишити її без задоволення.

Відповідач ОСОБА_1 був сповіщений врученням повістки представнику - адвокату Соловей Ю.А., позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були сповіщені врученням повістки представнику - адвокату Столярчук І.В., що представники не заперечували і в апеляційному суді. Повідомлення третіх осіб ТОВ «Рубін Інвест» та ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» повернулися з відмітками працівників пошти, що адресати вибули, заяви про зміну адрес місця знаходження до суду не надходили.(т.2 а.с.108-117, 221-232, 239-243)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 1 ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 15 грудня 2015 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мелеховою Л.Г, зареєстрованим в реєстрі за №3502, ОСОБА_4 придбав у ТОВ «Кліко Компані» приміщення громадського призначення, вбудовані в житловий будинок в літері «А» НОМЕР_4 в будинку АДРЕСА_1. (т.1 а.с.56-57)

На підставі цього договору купівлі-продажу, 15 грудня 2015 року право власності ОСОБА_4 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 12553242. (т.1 а.с.58-59)

У подальшому, за договором купівлі-продажу від 27 грудня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В.І., зареєстрованим в реєстрі за №523, ОСОБА_19, діючий від імені ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_5 купив приміщення громадського призначення, вбудовані в житловий будинок в літері «А», загальною площею 35,9 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00). (т.1 а.с.50-51)

На підставі цього договору купівлі-продажу, 27 грудня 2016 року право власності ОСОБА_5 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 18351388. (т.1 а.с.37-38)

01 лютого 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі укладеного з ОСОБА_5 договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М.Є., зареєстрований в реєстрі за № 91, придбали майно, а саме: приміщення громадського призначення, вбудовані в житловий будинок в літері «А», загальною площею 35,90 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00). (т. 1 а.с. 25-28)

01 лютого 2017 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЄгоровоюМ.Є. було здійснено відповідний запис № 18805233 про реєстрацію права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна станом на 05 квітня 2018 року. (т.1 а.с.33-47)

На підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 02 червня 2017 року за результатами розгляду скарги ліквідатора ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» Венської О.О. від 11 травня 2017 року, Міністерством юстиції України виданий наказ №1809/5 від 06 червня 2017 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким, зокрема скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 лютого 2017 року №33659233, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ЄгоровоюМ.Є. Скасування державної реєстрації прав було обґрунтовано тим, що державний реєстратор в порушення вимог законодавства не встановив набуття, зміну та припинення речових прав на нерухоме майно на підставі поданих Постанови та Рішення суду, не запитав копії рішень судів, засвідчених в установленому порядку не зупинив розгляд заяв, оскільки відсутня інформація про ухвалення судами рішень. (т.1 а.с.48-49)

У свою чергу, за наявними в матеріалах справи копіями документів, а саме копії протоколу Загальних зборів Засновників ТОВ «Рубін Інвест» від 18 серпня 2016 року на зборах було прийнято рішення про створення ТОВ «Рубін Інвест», утворення Статутного капіталу Товариства за рахунок наступного майна, що складає 100 % статутного капіталу Товариства на момент його державної реєстрації, зокрема майно учасника ОСОБА_4 - приміщення НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

У вказаній копії протоколу Загальних зборів Засновників ТОВ «Рубін Інвест» від 18 серпня 2016 року зазначено, що громадянин Республіки Молдова ОСОБА_11 діє від імені ОСОБА_4 на підставі довіреності від 15 серпня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., зареєстрованої в реєстрі за №743.

Тобто, ОСОБА_4 особисто участі у Загальних зборах Засновників ТОВ «Рубін Інвест» 18 серпня 2016 року не брав, а діяв через представника - громадянина Республіки Молдова ОСОБА_11. (т.1 а.с.62-63, 67-72)

Як підстава виникнення права власності ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» в матеріалах справи міститься копія нотаріально посвідченого договору про припинення зобов'язання переданням відступного від 31 серпня 2016 року, згідно якого ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» як кредитор погодився на передачу йому ТОВ «Рубін Інвест», як боржником, нерухомого майна, зокрема приміщення громадського призначення НОМЕР_1, вбудоване в житловий будинок, літера «А», загальною площею 35,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, взамін сплати боргу у сумі 180 000 000 гривень за договором про переведення боргу №1 від 21 серпня 2016 року, укладеного між ТОВ «Будівельна компанія «Атекс», ПрАТ «Меридіан», ТОВ «Рубін Інвест» по грошовим зобов'язанням за договором позики №1/16 від 01 грудня 2015 року, укладеним між ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» та ПрАТ «Меридіан».

Відповідно до п.1.1.2 вказаного договору про припинення зобов'язання переданням відступного від 31 серпня 2016 року, спірне приміщення належало ТОВ «Рубін Інвест» на підставі протоколу Загальних зборів Засновників ТОВ «Рубін Інвест» від 18 серпня 2016 року та акту прийому-передачі нерухомого майна б/н від 18 серпня 2016 року.(т.1 а.с.60-61)

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься запис про право власності № 16158639, за яким право власності на приміщення НОМЕР_1, вбудоване в житловий будинок, літера «А», загальною площею 35,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» було зареєстровано 31 серпня 2016 року, проте 26 грудня 2016 року державну реєстрацію права власності було скасовано. Відомості внесені приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренко С.В. Підставою скасування реєстрації права власності зазначено: постанова, серія та номер 804/27548/16 виданий 01.11.2016, видавник Дніпропетровський окружний адміністративний суд; та рішення суду серія та номер 910/25457/16, виданий 26.10.2016, видавник Господарський суд міста Києва.(т.1 а.с. 38-39, 33-47)

Таким чином, право власності ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» було скасовано на підставі неіснуючих судових рішень, тому за скаргою останнього Міністерством юстиції України виданий наказ №1809/5 від 06 червня 2017 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», яким, зокрема скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 лютого 2017 року № 33659233 за позивачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3.

За договором купівлі-продажу нерухомого майна від 21 березня 2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мелеховою Рогачем В.В., зареєстрованим в реєстрі за №526, ТОВ «Будівельна компанія «Атекс продало ОСОБА_1 приміщення громадського призначення, вбудовані в житловий будинок в Літера «А», що розташована за адресою: АДРЕСА_1, зокрема приміщення громадського призначення НОМЕР_1, загальною площею 35,9 кв.м. (т.1 а.с.121-124)

На підставі цього договору купівлі-продажу, 23 березня 2018 року право власності ОСОБА_1 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 25400150. (т.1 а.с.33-47)

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року у справі № 904/7274/17 позов ОСОБА_4 задоволено, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" (), на підставі яких 18 серпня 2016 року було здійснено державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи (запис №0078102 від 18.08.2016), визнано недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" (), державну реєстрацію якого проведено 18 серпня 2016 року, запис №0078102, визнані недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" (), на підставі яких 19 серпня 2016 року було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документа юридичної особи (запис №1078102 від 19.08.2016), визнані недійсними зміни до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" (), державну реєстрацію яких проведено 19 серпня 2016 року, запис №1078102.

Цим же рішенням визнаний недійсним правочин щодо передачі приміщень № 604, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7, № НОМЕР_8, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" (), оформлений Актом прийому-передачі нерухомого майна від 18 серпня 2016 року, на підставі якого в Державному peєстрі речових прав на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" було зареєстровано право власності на об'єкти нерухомого майна з реєстраційними номерами: 00 (запис про право власності №15998900), 00 (запис про право власності №16000269), 00 (запис про право власності №16003423), 00 (запис про право власності №16003803), 00 (запис про право власності №16004089), 00 (запис про право власності №16004314), 00 (запис про право власності №16004548), стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рубін Інвест" судові витрати.(т. 2 а.с. 198-218)

У цій цивільній справі не є предметом доказування і дослідження справжність підпису ОСОБА_4 у довіреності від 15 серпня 2016 року, тому колегія суддів відхилила посилання сторін на висновки почеркознавчих експертиз і досліджень, які проведені в інших справах.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суди мають враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема частиною першою статті 203 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно зі статтею 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Добросовісне придбання в розумінні статті 388 ЦК України можливе тоді, коли майно придбане не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно. Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з чужого незаконного володіння (віндикація).

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України).

Враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Тобто, особа, яка зареєструвала право власності на об'єкт нерухомості, набуває щодо нього повноваження власника, зокрема набуває і право володіння.

Відповідний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц.

Таким чином, за змістом положень ч. 4 ст. 334, ст. 387 ЦК України правовий механізм віндикації може бути застосований до захисту порушеного права титульного (зареєстрованого) власника нерухомого майна.

Цих вимог законодавства суд першої інстанції не врахував, задовольнивши заявлені вимоги, ухвалив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 35,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, прим. № НОМЕР_4, шляхом визнання права власності на дане приміщення за ОСОБА_2, та не звернув уваги, що реєстрація права власності позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 була скасована за наказом Міністерства юстиції України №1809/5 від 06 червня 2017 року із вищезазначених підстав.

Доказів оскарження дій Міністерства юстиції України та (або) скасування вищевказаного наказу №1809/5 від 06 червня 2017 року до суду не надано і судом таких не встановлено.

Доводи представника позивачів - адвоката Столярчук І.В. про неможливість врахування судом вищезазначених обставин і доказів скасування реєстрації права власності за позивачами з посиланням на положення частини 9 ст. 83 ЦПК України, колегія суддів відхилила, оскільки такі обставини і посилання на докази зазначались представником відповідача у відзиві на позовну заяву в суді першої інстанції і мали б бути перевірені районним судом.(т. 1 а.с. 164-170)

Тому, за відсутності реєстрації права власності позивачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на спірне приміщення, позивачі не є титульними (зареєстрованими) власниками вищевказаного приміщення, а відтак, й застосування правового механізму захисту такого права, передбаченого ст.ст. 387, 388 ЦК України, шляхом витребування із володіння відповідача (віндикації), колегія суддів визнала передчасним.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що витребування з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 спірного приміщення не може передувати визнанню права власності на вказане приміщення.

Враховуючи вищезазначені вимоги законодавства, обставини і докази, не підлягають задоволенню і заявлені позивачами похідні вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на спірне приміщення за відповідачем ОСОБА_1

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року - скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс» про витребування приміщень з чужого незаконного володіння та визнання права власності - відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 08 квітня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисової